The Project Gutenberg eBook of Säkeitä II, by Otto Manninen

This ebook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this ebook or online at https://www.gutenberg.org/license. If you are not located in the United States, you’ll have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

Title: Säkeitä II

Author: Otto Manninen

Release Date: October 8, 2016 [EBook #53234]

Language: Finnish

*** START OF THIS PROJECT GUTENBERG EBOOK ***

Produced by Tapio Riikonen

SÄKEITÄ II

Kirj.

O. Manninen

WSOY, Porvoo, 1910.

SISÄLLYS:

METSÄN SATU.

Metsän satu.

Leivopari.

Tulit.

Lintu.

Sinikukkia.

Uusi laulu.

Yölliset meret.

Auta!

Tähti-yössä.

Neito kangasta kutovi.

Kyynelkatse.

Kultasauva.

YÖTUULI.

Yötuuli.

Aalto.

Sanattomasti.

Viha.

Sensitiva.

Arvoitus.

Ma riemun sulta…

Danse Macabre.

Jäljetön.

Syys-illan laulu.

Kuun sirppi.

Syysmuutto.

Polku pieni.

"Äiti, miksi…"

Musa lapidaris.

Diogenes.

MAAN KAIHO.

Maan kaiho.

Metsäruusu.

Kaukomieli.

Kallioon-lyöjä.

Kiusaukset.

Uudisraivaaja.

Ääret.

Ken?

TERVEHDYSSÄKEITÄ.

Ida Aalbergille.

Paavo Cajanderille.

Snellmanin satavuotispäivänä.

Laulu talvessa.

METSÄN SATU

METSÄN SATU.

Illan hämärihin, helinässä tiukuin, hiljallensa liukuin, miettimättä mihin…

Unelmissa tummat

humulatvat huiskuu.

Kutsuvasti kuiskuu

meille metsän kummat.

Eikö eessä kuulla

sadun valtakunta?

Vaalii kevään unta

keijut sormi suulla.

Etkö kuule arkaa virttä ensi sirkan? Sanankaan jos virkan, metsän satu karkaa.

LEIVOPARI.

Leivopari kerran loi sydämeeni pesän, siellä lauloi, unelmoi kohta saavan kesän.

Toinen toivo nimeltään,

toinen leivo lempi,

saivat kilvan kiitämään,

kumpi kevyempi.

Liioin lensi raukat ne,

haukka harmaa keksi,

toisen itselleen jo se

iski eineheksi.

Vähänpä sa laulaa sait,

raukka leivo lemmen,

Vait on toivokin nyt, vait

kesken kevään hemmen.

Sydämeni sopukkaan

piile, pikku raukka,

ettei sinuakin vaan

veisi harmaa haukka.

Älä aivan vaikene, laula vielä hiljaa, kukkasia kedolle, vainiolle viljaa.

TULIT.

Korkeammin kaartui katto, sinnemmäksi siirtyi seinä. Paljon teit sä, temppeleinä paistoi hetken paikka patto.

Viikon viivyit, viimein tulit,

sytyit, aamu, illan syliin,

paistoit, päivä, kylmän kyliin,

kevät, talven kesken sulit.

Tuossa istuit, ilta ehti,

Kuiskui huulet huuliin liittyin

niinkuin kaihon kasteniittyin

viimein löytty nelilehti…

Tulit viimein, illan vieno, viivy kauan, viivy aina. Paistoi korpi kukkamaina: tuost' on tullut jalka pieno!

LINTU.

Tule lintu, lennä lintu, pois sitehet, poikki paula, kahlehetta kaunis kaula, ilman aavimman ilossa sielusi sävelet laula!

Kussa laulu kuulunevi, kevät siellä siintynevi salon synkimmän sisähän, pirttihin ikävän pitkän.

Mies pitkän pimeän mielen, metsän aution asuja, istuja tupasen tumman, autiompana ajatus, tunto monta tummempana, sydän synkkinä näkyinä, kuolon kanssa kasvotuksin, kuulevi sävelen vienon, kuuntelevi kuin unessa:

Ollet lohtu luottamani, viesti viikon vuottamani, laulat korpeni kukiksi, maani marjankasvavaksi, sydänroutani runoksi! En sua ansoin ma ajelle, omakseni, onnekseni kärkkyne käsin verisin. Viipynet visertämässä, mieli tumma tuntenevi: kirkas on elämän riemu.

Tohtinet lähemmä tulla, yksinäinen ymmärtävi: sydän lämmin on lähellä. Istut laulajan olalle, laulaja ilahtunevi.

SINIKUKKIA.

(Tsheremissiläinen laulu.)

Patam-virran partahalla vihanta on nurmirinne,

nurmen kaikki sinikukat kasvaa rehevästi niin.

Siellä varroin, siellä varroin, eipä kuulu kultaa sinne.

Vaiko katositkin, kulta, sinikukkasiin?

UUSI LAULU.

Päin kaunista kaukorantaa

se liiteli lintu vapaa:

"En tahdo kahletta kantaa.

Hui hai, kuka kiinni tapaa?"

Se liiteli neidon mieli

kuin lintunen vailla paulaa:

"On ihana ilman pieli,

sen laajat on linnat laulaa."

Mut Lempi jäljessä hiipi,

se leikkivä metsämiesi.

Oli paulassa, ennenkuin tiesi,

jo helkkyjä heljäsiipi.

"Mitä teit sinä, leikkivä Lempi:

panit tielleni piilevän paulas!"

— "Vain kahta on kaunoisempi

sitä kantaissaan sinun kaulas." —

"Mitä teit sinä, leikkivä Lempi:

sinä telkesit siintävän tieni!"

— "Sinut vien, mihin, lintuni pieni,

unes lentävin mieli ja empi." —

"Mitä teit sinä, leikkivä Lempi:

on vait, joka vankina elää!"

— "Uus laulus on onnellisempi,

kaikk' elosi lauluna helää."

YÖLLISET MERET.

Näen katseen, en näe pohjaa, näen yöllisen välke-veen; tuli suurten tähtien ohjaa yön loistohon loihtuiseen.

Unet mielen, kuplivat venhot, kuhun tuutii tuikkiva tie? Elon, kuoleman kaikki tenhot se ties, ketä veet ne vie.

AUTA!

Yön mailla, talven tanterilla pimeät, pitkät tiesin tiet. Oi aamun kuulto kunnahilla, nyt eksyn, emmin: unta liet!

Nyt, saapuessa säihkysäteen, hämille, häikäistyksi jäin. Oi ystävä, mua tartu käteen, taluta, auta, aamuun päin!

TÄHTI-YÖSSÄ.

Sydäntä vastaan sydän hetken löi.

Se hetki kauan hehkuu, heilimöi.

Viel' yhä rinta avarasti lyö,

kuin tähtitäydeks syttyy unten yö.

Lien yksin, on kuin tähti-yössä taas

sun suuteleisin tummaa suortuvaas.

NEITO KANGASTA KUTOVI.

Neito kangasta kutovi, mieli mietteitä kutoo. Suikkaa sukkula, nopeaan poljin nousee ja putoo.

Suikkaa sukkula, sydän lyö,

aatos kauaksi karkaa,

kauas kankahan loimet käy,

verkaa saako vai sarkaa?

Loimet toivojen, kuteen luo

mielen armahin aate:

noista noutajan varrelle

kaunis, kaunoisin vaate!

Pyhäverka niin puhtoinen

keskeen kirkkoisen rahvaan,

sarka askarten ahkerain

arkikaapuhun vahvaan!

Noista nostavin vilkutus,

liehu taistojen lippuun,

noista lempein vaimennus

tuskan kyyneletippuun!

Noista lämmin, mi varrell' on

vastataivalten tarpeen,

tuke haavahan tuimimpaan,

side auttava arpeen!

Tähtivalkeat vaattehet

vielä tahroja vailla,

kun jo astuvi ainoisin

tumman tuonelan mailla!

Neito kangasta kutovi,

pirta helskyen piukoo.

Onnen-kirkkahat unelmat

kevätkiuruina siukoo.

Vaaksa vaaksalta valmistuu elon ihmeinen vaate, toivot loimina, kuteena lemmen lentävä aate.

KYYNELKATSE.

Suruisa silmä, kysyy kyynelees,

miks sulla murhe, muilla riemu sees.

Sa kysyt noin ja tummaks syvenet

kuin umpilammen ulputyvenet,

Ja ihanammin huoles ikävöi:

sen unta seitsenkaaret seppelöi.

KULTASAUVA.

Päivä kullat kukkuroittaa kesänurmikolle. Siri-siri, sirkat soittaa pikku Anterolle.

Nurmell' Antero jo nukkuu,

hiljaa heinät häilyy;

sinimetsän käki kukkuu,

pyhä päivä päilyy.

Äiti vaalii, vartioipi,

kestä, uni, kauan!

Äidin virpi vihannoipi,

kasvaa kultasauvan.

Aika vierii toisen verran,

vierii vinhoin rattain,

nousee kesänurmi kerran

taaton unta kattain.

Taaton unta, maammon unta,

uupunutta työtä;

eloon paras uneksunta

Anteron jää myötä.

Antero sen tehdä voipi, paljon eemmäs ehtii. Äidin virpi vihannoipi, kultalehvät lehtii.

YÖTUULI

YÖTUULI.

Yötuulen synkkä huoku syysmetsän halki soi, ei kesän kielot nuoku, ei umput unelmoi.

Pimeitä hyiset hongat

hapuilee havuillaan,

pimeitä pilvenlongat

ui pilkkoisia vaan.

Ja pilkko-pimeämmin

se riutuu rinnan yö:

pois kesä lähti lämmin,

kukintos loppu lyö.

Vain jätti jäiset vaipat

sen viitain vihannuus,

saa kolkot kuolinvaipat

sun kuollut suvikuus.

Ja lakastuvin latvoin,

kuin vilu-yössä puu,

yön ongelmia vatvoin

miel' yölle alistuu.

Pimeys ympärillä

suur', raskas, autio,

on pitkä voitto sillä —

kipinän kohtalo!

Syystuulen tumma nyyhky yöss' elää yksinään, ei kanna toivon kyyhky vihanta-lehteään…

AALTO.

Povella aallon pohjatonna yö, mut partahalla kukat kisaa lyö. Iloinen läike päällä kiitää, kiiltää, syvällä ange talven-aatos viiltää. Noin rintasairaan riemu vallaton veis harhaan ystävän, jok' ääress' on. Vaan kaikki näin, ja muistokukan kelmeen äkisti poimin äärelt' aallon telmeen.

Ja kätkin sydämeni kirjahan tuon hymyn pienoisimman, hennoimman, ja virkoin: virka, kukka viisas, hento, kuink' yöstä nousee unten heljä lento, käy hymyks itku, helpoks elon ies, ett' alta sen, kun horjuu hongan kanta, kun aallon turhat kuohut murtaa ranta, kumartuis, kuin te, pattopäinen mies.

Sa virka, jolle tuoksu-tuokion syleily syvyyden ja auringon soi huomen-soiluvainen: kunne haipuu sun sielus sinikatsehinen kaipuu? Ken sille airut aamun kartanon? Vai taittajas sen täyttäjäkö on? Sa kahden taivashaaveen, taivastarhan laps ange, lausu lunnas tuonen tarhan!

Ja varroin vait, kuin vastausta ois… Vait, silmin kyynelhimmein hiivin pois. Sun tunsin, tumma laine, sieluus sielu kuvastui, sisin, turhin houre sen: yks, ehyt olla, yössä sydämen kun tuijottavi nielun alla nielu, verinen itku naurun naamioin, syvyytten itku, jolle ilkamoin.

SANATTOMASTI.

Ei silloin tähdet tuikkineet, ol' yllä tumma tuskan yö, vaan vaisun silmän kyyneleet ne päilyi niinkuin päärlyvyö.

Ja aatos alla rinnan soi:

niin suuren aartehen sa sait.

Se talleta, kuin vartioi

yö taivaantähtiänsä vait,

ja uskollisna niinkuin yö syvälle tummaan sydämees. Niin kauan kuin se sydän lyö, sen tuskaan siintää tuike sees.

VIHA.

Kuin kaksi vihamiestä he karttoi toisiaan, he, jotka elon iestä ol' luotu kahden kantamaan.

Ja viha vain, mi raastoi povissa tulta tuimempaan, näin paljon ois, se haastoi, rakastaneet he toisiaan.

SENSITIVA.

Arempi kuin lehti haavan!

Leikkisanasesta saavan

tunsin tuiman haavan.

Mitä sitten tosi! — salaa,

sanoiks saamatta mi palaa,

hiiltää sydän-alaa!

Kesää etsi hennoin kerkin,

anoi aatos arin, herkin —

alta talven merkin.

Talven täytymys suo sovat

kovemmat, kuin kuolon-kovat

rinnan riidat ovat.

Minne, aatos arka, väikyit,

kunne, syvä kyynel, läikyit,

sävel lämmin, säikyit?

Kussa, sovitusta vailla,

vieras hento, vieno, mailla

vieret vilukkailla?

Mieli heinän-hempeyinen, palkkas onko pakko hyinen, syksy murhansyinen?

ARVOITUS.

Ei koskaan, ei koskaan palaa se hetki, mi rauhan vei, ne vuodet kärsityt salaa; ne haavoitti, haavaan valaa ne voidetta voineet ei.

Oli silloin pilvessä taivas, kevät sai, kevät sammui pois; oli silloin sun vaikein vaivas, kun kukkinut onnesi ois.

Ne mennehet mieleen jäivät kuin tuskainen arvoitus, kuin routaiset kukkimapäivät, kuin kuollehen kaipaus…

MA RIEMUN SULTA…

Ma riemun sulta, sa murheen multa;

ma yö, sa yöhöni tuikit tulta.

Pois riensi riemu, ei murhe menne,

Kaikk' olleet, tunnen ma turhuutenne.

Niin raskaat varjot ne lankee varhain;

on mustiin harsottu muisto parhain.

Pois riensi riemu, mut murhe säilyy.

Sen päärlyt silmissäs salaa päilyy.

Käy väkevämmäksi välkkehenne,

yön tähdet. Yllä on talven enne.

DANSE MACABRE.

Syystuuli ja keltalehti

jo kartanollani karkelehti.

Nyt siis se aika ehti!

Se aika, mi vartoi varmaan!

Oi kukkaset, tuuloset aamun armaan,

nyt alku on köyhän harmaan.

Syyslehti ja tietön tuuli, —

"kesälehteni lempeä", kerran se luuli.

Mitä virkkaa nyt vilu huuli?

Kisa lemmetön, leikki nuiva,

polo syys, ei kultaista viljaa puiva…

vilu tuuli ja lehti kuiva!

JÄLJETÖN.

Niin surullista, niin surullista: ei yhtä muistelon murullista! Vain hetkeks seurasta siirryin pois, niin yksin että en ois.

Niin vieraaks sinne jäi vierin tuttu,

niin soimaan outona outoin juttu;

joku kuolin-uutisen kuivan ties:

minä olin se kuollut mies.

Vaan tuost' en suris ja tuost' en suuttuis,

jos multa ei omat muistot muuttuis,

ei muisto kaunehin kalpeneis,

ei kallehin halpeneis.

Mut mieleen tympeän tunnon valaa,

kun menee paljon, ei paljon palaa,

ilot, tuskat hietana tuulihin —

majan sille ma rakensin.

Kaikk' käy niin hämärän häilyväksi,

mit' uskoin iäti säilyväksi;

mit' uskoin suureksi, surkastuu,

oli suurempi surman suu.

On kuolleet muistot, ne multa sulkee.

Oma aatos outona katsoo, kulkee.

Pala paatta askelen alla ties:

joku ollut ja mennyt mies.

SYYS-ILLAN LAULU.

Syys-illan suuret tähdet syvihin vilkkuu vesiin. Näin kerran, näinkö lähdet ikuisten unten kesiin?

Kun liioin kasvaa kaipuu

vakaasen vaihe-säistä,

kun viimeisin jo taipuu

syysviljan tähkäpäistä.

Sa multa pois, ma sulta!

Käy kutsu illan-hiljaa,

kun uinuu maassa multa

uneksuin uutta viljaa.

Se vartoo, tuskan-harras

hyvästiheiton hetki,

veen ikivievän parras,

paluuton viime retki.

Syys leikkaa kevään liitot,

ja tyhjää sulkee syli.

Vaan muistavasti viitot,

yön tähti, vetten yli.

Syvälle vilkut, päilyt, suruisa, suuri tähti, kuin viime katse säilyt sa kaiken sen, mi lähti.

KUUN SIRPPI.

Nyt tummaan salmeen kuun sirppi kiiltää, kuin viljaa halmeen se aikois viiltää.

Niin hiotulta

se hiiluu, siirtyin,

kuin piirros tulta

yön seinään piirtyin,

kuin vakaa enne: jo vartoo vajat; nyt viljojenne on viskin-ajat.

On tili töistä,

on korjuu elon

on suurin öistä

nyt toivon, pelon.

Nyt viljat, kaleet

se seuloo, jakaa

ja todet, valeet, —

on vaaka vakaa.

Nyt tummiin salmiin kuvastaa hiljaa yö sirpin valmiin, mi vartoo viljaa.

SYYSMUUTTO.

Niin lintu pieni pelkää, niin sydän tykyttää. Vain mert' on, meren selkää, ei äärtä silmä nää.

Ylitse aavan pauhun,

päin maata lempeää!

Kautt' yön ja öisen kauhun,

siell' unhoksiin ne jää.

Jo silmään sinerrelkää, lähemmäs siirtykää, väsynyt viihdytelkää, oi rannat, määränpää!

POLKU PIENI.

Polku, polku pieni poikki sammaleen, ahdas armotieni metsän autuuteen.

Portti vehrytpieli

rauhan kaupunkiin,

missä orpo mieli

yhtyy ystäviin.

Viitot vienoin jäljin:

"Tule, — tuskas jää!

Tääll' on olla väljin,

helpoin hengittää.

Tääll' on pääsinpaikka,

täällä lämpenet,

missään, missään vaikka

muuall' enää et."

"ÄITI, MIKSI…?"

Silmät tummat tutkivin kysymyksin

lapsi leikkinyt äkkiä äitiin luo:

"Äiti, miksi ne niin ovat kaikki yksin,

puut ja ihmiset, talot ja tornit nuo?"

— "Eihän, kulta, ne viihtyvät vieretyksin,

kaikki talot, tornit, ihmiset, puut." —

"Ei, ei, katso, ne niin ovat kaikki yksin.

Kuinka kunkin on, sit' ei tunne muut.

Toiset toisistaan kiviseinä sulkee,

rautaportit lukkohon kierretään,

Yksin äitikin käy, isä yksin kulkee,

Jumala taivahassa on yksinään."

Nosti silmät tutkivat, suuret, tummat

äitiin laps. Sydän sylkähti äityen:

mistä saanut lapsi on lauseet kummat,

lapsiko virkkaa ties toden viimeisen?

MUSA LAPIDARIS.

Halu haaveen, leikkien lento levon-saamaton, käsi, katse kiehtovan hento, veri Vellamon.

Sinitiell' ilo huomenen huiluin,

kisa kimmel-sees,

yli kuuntelevain salakuiluin,

yhä eespäin, ees!

Voi uneksijaa, sini-ilveen

joka uskoi sen,

joka leikkiin Vellamon viiveen

tuli turvaten.

Sill' aarteita aalto janoo

sini-aarnioon,

alas tähdet, auringot anoo

kera karkeloon.

Alas nuoret, syttyvät noutaa

sydän-maailmat:

sydänsoihtujen riemussa soutaa

kisat kiehtovat.

Vaan sen, kehen virva syöpyy

kihar-kelta tuo,

sydän sairas, sammunut yöpyy

levän vievän luo.

Lelu särkynyt leikin kesken,

suruss' impi veen!

Halu silloin on leikin lesken

teon telmeeseen.

Tuless' äärimmän tyrsky-renkaan,

joka tyynt' ei saa,

johon eest' ei auterinenkaan

näy enää maa,

kivet uurtaa untensa muotoon sydän-uhma sen: kisa niit' ei saa verenvuotoon kevätvirvainen.

Kiviveistokseen tarun tahtoo, mikä kestä ei, sinikuplina pois mi vahtoo, veren vaikka vei.

DIOGENES.

Ei voitoiltanne aimoilta alaa riistä mun askeleeni, en tiellänne aio seistä; te saakaa seppeleenne ja riemu niistä ja kiistaa käykää, kell' ylin seppeleistä.

Ja kultakuormin — ne lie sulot selkäpiistä — te muurit nouskaa. Min lyhtyni näytti teistä, niin ontto mulle tyhjin ei tynnyreistä. — En sillä kiistämöllä ma koskaan kiistä.

Sotaanne käykää, voittajat, joit' ei voita jumalat kuolottomatkaan, Terveet halut teiss' elää ruokkia rumpuja, markkinoita,

Ei nosta kateuttani kaupankalut,

Ma iällänne, Aleksanterin-alut,

ma olin kadottanut jo maailmoita.

MAAN KAIHO

MAAN KAIHO.

Ei kukka vain: ne kuihtuu pois.

Ei laulu vain: ne vaientuu.

Vaan että kuuluttaa ne vois:

käy mailla luonnon luomiskuu.

Käy kutsu päivän korkean:

kukoista, nouse, nuorru, maa!

Ja kummut puhkee kukkahan,

päin päivää kiurut kimpoaa.

Ja sielun siipi-kaipio

taas elää, tulvii, polttaa taas:

vapaus, autuus, aurinko…

Oi vanki, vangin-unelmaas!

Unelmat murtuu, unhoittuu,

ja kukat niittää nopsa syys,

mut kaipauksen porraspuu

on korkea kuin iäisyys,

Sorasta suureen elämään

se kaikki vartovaiset vie,

kun järkkyy portit yön ja jään,

kun aukee aurinkoinen tie.

Suvusta kukkii suku uus

säentä pyhää säilyttäin,

niin siltaa kuolemattomuus

luo mullan maasta päivää päin.

Rakentaa maata rahduttain

maan lapset liitoss' auringon,

ja astinlauta suurempain

kukinto suurin olkohon.

Aseensa aamu seppelöi;

maan kaiho voittoon kantakaa,

ett' elon valtaa heilimöi

puutarhan lailla laaja maa!

METSÄRUUSU.

Ei nuoku vielä viljan tähkäpäät,

on rusko-yössä metsäruusun häät.

Yö nuorten unten, seppel otsallaan,

se tuoksuu, uhkuu toivon-onneaan.

Yön vienon auer verhoo veet ja maat;

kuin sointu sointuun yhtyy vastahaat.

Kuin purjehtivat punahattarat

keveät, kirkkaat huolet haihtuvat.

Ja valtimot niin täyteläästi lyö;

kuin malja tulvillaan on rikas yö,

mi kaikk' on tähdet kauko-siinnostaan

sulannut läikkyhynsä kuultavaan.

Ken siitä juo, se tähti-tulta juo,

sen miel' on jäänyt metsäruusun luo.

Sen vangitsee kuin välke tähtivyön

unelma kirkkaan, kiitäväisen yön.

KAUKOMIELI.

Matkamies! Matkamies!

Kupeesi vyötä! Kutsuu ties!

On aika! Ota sauvas!

Mies kutsun, kulje kauas!

Taakse merten, metsien!

Eksyen, etsien!

Päin aamun kaukorantaa!

Ah, retki riemun antaa.

Vaan päivä rientää, painuu taa

ja kaukaisemp' on kaukomaa.

Samooja, yövyt saaden

pään alle kylmän paaden.

Tummaan yöhön uupunut!

Näe unta, ettäs virvoitut!

Suurt' olkoon porras-unta

sun yösi uneksunta!

Ett' uuden aamun myötä uus

sua riemastuttaa kaukaisuus!

Kuss' ikään käyt ja kunne,

pyhäksi paikka tunne:

Ikuisen huonehessa käyt.

KALLIOON-LYÖJÄ.

Kun nääntyviksi kauas näät veljes aavikkoon, kohottaa tohdi sauvas, lyö lähde kallioon.

Kovimpaan kallioista

lyö, ihmissydämeen,

niin korven kulkijoista

saa moni virvokkeen.

Se tee. Vaikk' erämaassa

iäti itse käyt,

luo taivaanrannan taa sa

avarat vuorten-näyt.

Ja outona jos pysyy, kuss' uinuu kerran luus, vain kuolo hautaa kysyy, ei kuolemattomuus.

KIUSAUKSET.

Tykö hiipii kiusaaja tumma tuo:

Sa katsees vuorelta kauas luo.

Sen kantoa kauemmas kaikki saat

sa vallita kaupungit, kansat, maat.

Jos maahan lankeat, painat pääs,

käyt palvelemaan mua, käskijääs.

Sa paastosit paljon, — min palkan sait

Sa kysyit, ja vastasi suuri Vait!

Sa etsit, on löyttysi yksi: maa

se maaksi jällehen tulla saa.

Sa etsit ihmistä, — turha työ:

veli veljeä lyö, veli veljen myö.

Hait Jumalan-merkkiä, — sait kenties:

olet paininut yössä ja onnut, mies!

Moni jumala kuoli ja vanheni uus;

pyhä sulle on yks: oma elämänpuus.

Jätä pilvet ja vuoret, ja piiri maan

omas on, maan suureks sa mainitaan.

— Maan lapsi, Ihminen vastaa näin:

Min pyrkinyt lien, pyrin pystyssä päin.

Mink' etsinyt, etsijä pieni, lien,

ylös suurempaani ma suuntasin tien.

Ylös tähtiin maasta ja tähtien taa,

siks että on ahdas ja matala maa.

Suur' aurinko on, — mit' on suuruus sen

säen ahjosta vain sepon ainahisen.

Ja kaikkeen, mit' aurinko-luoja loi,

kuka luotu kaihonsa myydä voi?

Ota kaikki, mit' on, ja sen syntyä suo,

mikä sielussa huokaa: luo minut, luo!

Sitä palvele, jott' yhä suuremp' ois

Jumal-aate, jost' Ihminen elää vois.

Sitä palvele tai mene pois!

— Ja kiusaaja kirkas se väikkyy luo:

Laps eksynyt, suojan ken sulle suo?

Sinä korvessa käyt, sinä hyljäsit tiet,

sinä rakkahiltasi rauhan viet.

Pääs päällä ei rauhan tähteä näy,

vaan Pitkäisen leimaus pilvestä käy.

Päin turmaas uhmaten rynnäköit, —

ja tiedätkö myös, mitä teit, ketä löit?

Rikot taattojes uskon ja toivon ja työn:

opas ollako voit läpi suuren yön?

Ja valmis siihenkö liet, jos myös

oma poikas polkee noin sinun työs?

Pyhän, kultaisen muistatko lapsuus-maas

Majat hurskaat paistavat: palaa taas!

Älä surra suo emon syntymääs

kuin tulta, mi turmion töille pääs!

Jätä uhman aatos, ja autuaat

sun sieluus siintyvät rauhan maat.

Ja päällä pääs tulimiekka lain

on armon valkea lilja vain.

— Näin vastaa Ihminen, lapsi maan:

Miks syntyvä kuolleille uhrataan?

Ja raskain kahle ja raskain ies

miks on, min rakkainta rinta ties?

Pyhä, korkea päivä, sun on se syys,

ett' ihminen kahleetta kasvaa pyys.

Pyhä, korkea päivä, sun on se syys,

ett' itää mullasta Ihmisyys.

Tulenpatsas ylhä, jok' yhteen viet

tuhatvuotiset kerran toiviotiet,

sinä käsket: käy! jos mentävä lie

meren punaisen tie, veren punaisen tie.

Ja ken tiest' ei tingi, ei luovu pois,

sukuluopion työnkö hän tehnyt ois?

Nimess' aamuruskon, mi ain' on uus:

vanhurskautt' ei vajakasvuisuus!

Yli etsijän käy pian unho ja yö,

mut tiedän: on jatkuva, täyttyvä työ.

Ja on turha se ollut ja tuomion saa,

jos yö sama auringon sammuttaa.

Mun on määräni viljellä Maa.

UUDISRAIVAAJA.

Kaukana sälöinen sauna, jonne ei polku tuo, kanna ei vieraan kauna, ei osu ystävä luo.

Ympäri korpi aava,

katseen kantamaton,

johonka haihtuu haava

iskemä inehmon:

pieni kuokittu tilkku hallaisen halmemaan, ensi vihanta pilkku kohdussa korven raan.

Taisto ankara, armon

saamaton, antamaton,

mittelö miehen tarmon

kanss' iki-sankeikon.

Viikot, vuodet ne verkkaa

kulkevat kulkuaan;

raataja raataa ja perkkaa

pintaa pimeän maan.

Korven rannalt' ei raiku

naapurin kirveen käy,

naapurin kasken haiku

silmän siinnolt' ei näy.

Kunne astunut jalkaa

ihminen ennen ei lie,

kaunis on alkajan alkaa,

aukaista täyttäjän tie.

Isku iskulta aukee

auringon voittomaa;

konsa raataja raukee,

raataja rauhan saa.

Korven korkean syliin

terve, sa toukomies!

Enteheks ihmis-kyliin

leimahti ensi lies!

Terve sa, jolle on maalis

saavuttamattomat maat

kallihimmat kuin saalis

kaikki, min milloin saat!

Terve sa, jolle kallein

voitoista kangastaa

takaa taistelo-vallein,

joitten et saavu taa!

Terve, kun käyt sä kärkein

taajojen syleilyyn,

käyt sotarinnan särkein

valloilta yön ja hyyn!

Saapuu voittava saatto, suureksi raivaa ties. Terve, sa voiton aatto, aavistus, syntyjen mies!

ÄÄRET.

Kuin viipymätön virran vuo heleitä kuohuu kupliaan, niin loppumatta luonto luo, niin kulkee sukukunnat maan.

Kuvastaa kuplan tuokioon

maan mahti, ilmain ihanuus

on into luotu inehmoon,

on elon äärten ankaruus.

Siit' on sen kirkkain riemun sää,

sen murtavaisin murheen ies:

niin korkeall' on määränpää,

niin matalalta mahtaa mies.

Mut arpaa pisar-kohtalon

me turhaks emme tuomaroi,

jos kannast' alkukallion

se kultahietaa hiukan toi.

Pois vierii kuplat, kulta jää,

jos vähän lie, jos paljon lie;

mut väylää yhä väljentää

pisaran kunkin pieni tie.

Ja kaikki suurin, mit' et voi,

mist' unta kaihoisaa sa näit,

ja vapain, mistä viesti soi,

ja kaunein, mistä kauas jäit,

sun pyrkimykses pyhin syy unt' ollut ei, sua ilku ei; niin aikain aatteet siementyy, — vei sielus, ken ne sulta vei.

Min korkeinta sun etsi ties, kaikk' elo kerran saavuttaa. Sa rauhaan astu: aamunmies käy aamunmiehelt' aikain taa.

KEN?

On maassa hetki Hellaan. Maass' onko henki Hellaan, edestä kaiken kalleimman kun maassa kamppaellaan?

Kun vainonuolet taajat

pimittää ilmat laajat,

ken vastaa: sitä vilppaammin

sivaltaa siimeen saajat?

Tuhannet eestä, takaa

kun tulvii, kellä vakaa

on ryhti mieheen viimeiseen,

kuin vuori tulvan jakaa?

Siin' onko kirkkaat kalvat

ja jäykät jänner-salvat,

vai kaattavaksi kansan, maan

myy osto-oppaat halvat?

Myy Efialteen eljet

Thermopylaiset teljet,

kun kuuliaisna synnyinmaan

laeille kaatuu veljet!

On joka lämmin povi

maan portti, puolto-ovi,

jost' ylivoima yksikään

ei suostumatta sovi.

On sola soukin, ahtain,

miss' yksi, miesnä mahtain,

mont' uhmaa, jotka ruoskitaan

päin solaa sulloin, ahtain.

On puoltaa portti kaita,

kun lie Leonidaita,

kun siintää heillä sielussaan

vapaitten miesten maita.

Solassa siinä seistä päin nuolta, miekkaa, peistä, solassa kuumain lähteiden ken vanno ei, ken meistä?

TERVEHDYSSÄKEITÄ

TERVEHDYSSÄKEITÄ IDA AALBERGILLE

seppeleesen 9.IV.1902.

Tulit, näytit, voitit. Tuhansien mielet ankeet avaroitit. Kaikkein sydänkielet kanteleenas soitit. Aatteet aateloitit pitkän arjen alta. Terve, Tietäjätär, suur' on Sulla valta: tulen taivahalta näytit, tulit, voitit.

PAAVO CAJANDERILLE

60-vuotiaalle, 24.XII.1906.

On jaksettu työ, jalo mahdettu mainetyö, sota kaunis käyty, saatu on kallis sato, on tähkät kultaiset korjatut, täynnä lato, runon kultia täynnä, joita ei ruoste syö.

On poikemmaksi torjuttu Pohjan yö, pois karkoitettu kalvas, vaaniva kato; kodin akkunat korkeni, puhki on talven pato, sulin väylin vallittu on meri välkkyvyö.

Kotirannan riemuks ainaisen aarteen sous sun töittes ylväs sarja purrelta pursi; on viimeisen sama into ja miehuus myötä,

kuin sen, joka ammoin ensinnä väylän mursi.

Sana korkea kutsui, alttiina airut nous.

Suur' airut, teit, teet Agricolaista työtä!

SNELLMANIN

satavuotispäivänä.

Surman usmat Suomen salpas.

Kahtia ne iski kalpas,

Kauas katsoit, kansan valpas.

Suomi Suomeksi — se maalis.

Vankkumatta tohdit vaalis.

Uhrata — se urhon saalis,

sota Suomen hallasuolla,

Suomen touon, toivon puolla

seista, kamppaella, kuolla…

Seisoit hehkuin, vaan et hyytyin

vaan et tinkien, et tyytyin

puolitöille miesten myytyin.

Vaappui onnen vaakalauta.

Taipunut ei tarmos rauta.

Siksi ei sua hautaa hauta.

Kalliolle kansas huoneen

perustit. Ei peity Tuoneen

soihtu hengen suurta luoneen.

Mahtias ei telje Mana.

Seisot Suomen suurimpana.

Sytytät kuin syntysana.

Terve! Alla aamun kaaren

Sulle laihot Suomen saaren

laulaa carmen saecularen.

LAULU TALVESSA.

Kalevalan 75-vuotispäivänä.

Kuristus rinnan, tuska toivoton, pimeys, pilkkanauru talven peikkoin, elämä sairas saakka kuolohon, luettu hetket tuomittujen, heikkoin.

On jäässä kaikki elon aallokot,

ja kaikki, kesän haaveet hautaa hanki

ei lehdot leiki, helky kantelot,

on päivä vuorten vaskisien vanki.

Ja yö on, rannaton ja raskas yö,

ja peikot riemuitsee: on meidän voitto,

on elo teljetty, on tehty työ,

ei koskaan kahlett' avaa aamun koitto!

Se totta lie: jääkausi kangastaa,

ja maassa on niin kaameaa, niin mykkää;

mut syvemmällä tuskaa, kuolemaa

elävä, luova, lämmin aalto sykkää.

Se taivaan tuulten kanssa karkeloi,

siin' aurinko ja avaruudet päilyi;

jää kahlitkoon: se kauas unelmoi,

yö kattakoon: sen päivänkaiho säilyi.

Ja ylösnousemattomaks se lie

jo pantu paaden alle hautaan varmaan:

se elää; teljetty lie siltä tie:

kun hetki lyö, se halkoo vuoren harmaan.

Kun raskahasti haudat vaikenee,

hyy kuollut peittää heljät sinipellot,

mi pauhu hiljaisuuden halkaisee

kuin yössä kaikuvaiset myrskykellot?

Sua uskon, voima, jok' et kuolla voi,

sua, vuoksi tuhansien suonten tuoma,

sun mahtis vapautta vartioi,

ikeensä luo sen Imatrainen uoma.

Sa veistät kalliosta kantelees,

soi lohkarein ja louhin virtes valta,

pakahtuville virkkaa pauantees,

ett' auki tie on ahdistuksen alta.

Tie kaunis voiman iankaikkisen!

Soi yössä taintuvassa taiston torvet,

ne puhuu puhki Turjan porttien,

ne kutsuu: hengähtävät kuolon korvet.

Soi luote syvä: elää, liikahtaa

jo kedot täynnä kuollehitten luita;

kun vierität sä virttäs ankaraa,

ei säveleitä silloin maassa muita.

Kaikk' itku maan sun kuohus kukkuroi,

sa Kalevaisen sukuvirren soitat.

Kun kuolo kulkee, routa ruhtinoi,

sa laulain kohtalosi kostat, voitat.

Sa voitat, voittajaas et itse nää, siteistä päästät päivättömät vangit; käy ikitietään, korkealla pää, väkevän laulus ylpeät falangit.

*** END OF THIS PROJECT GUTENBERG EBOOK ***

Updated editions will replace the previous one—the old editions will be renamed.

Creating the works from print editions not protected by U.S. copyright law means that no one owns a United States copyright in these works, so the Foundation (and you!) can copy and distribute it in the United States without permission and without paying copyright royalties. Special rules, set forth in the General Terms of Use part of this license, apply to copying and distributing Project Gutenberg™ electronic works to protect the PROJECT GUTENBERG™ concept and trademark. Project Gutenberg is a registered trademark, and may not be used if you charge for an eBook, except by following the terms of the trademark license, including paying royalties for use of the Project Gutenberg trademark. If you do not charge anything for copies of this eBook, complying with the trademark license is very easy. You may use this eBook for nearly any purpose such as creation of derivative works, reports, performances and research. Project Gutenberg eBooks may be modified and printed and given away—you may do practically ANYTHING in the United States with eBooks not protected by U.S. copyright law. Redistribution is subject to the trademark license, especially commercial redistribution.

START: FULL LICENSE

THE FULL PROJECT GUTENBERG LICENSE

PLEASE READ THIS BEFORE YOU DISTRIBUTE OR USE THIS WORK

To protect the Project Gutenberg™ mission of promoting the free distribution of electronic works, by using or distributing this work (or any other work associated in any way with the phrase “Project Gutenberg”), you agree to comply with all the terms of the Full Project Gutenberg™ License available with this file or online at www.gutenberg.org/license.

Section 1. General Terms of Use and Redistributing Project Gutenberg™ electronic works

1.A. By reading or using any part of this Project Gutenberg™ electronic work, you indicate that you have read, understand, agree to and accept all the terms of this license and intellectual property (trademark/copyright) agreement. If you do not agree to abide by all the terms of this agreement, you must cease using and return or destroy all copies of Project Gutenberg™ electronic works in your possession. If you paid a fee for obtaining a copy of or access to a Project Gutenberg™ electronic work and you do not agree to be bound by the terms of this agreement, you may obtain a refund from the person or entity to whom you paid the fee as set forth in paragraph 1.E.8.

1.B. “Project Gutenberg” is a registered trademark. It may only be used on or associated in any way with an electronic work by people who agree to be bound by the terms of this agreement. There are a few things that you can do with most Project Gutenberg™ electronic works even without complying with the full terms of this agreement. See paragraph 1.C below. There are a lot of things you can do with Project Gutenberg™ electronic works if you follow the terms of this agreement and help preserve free future access to Project Gutenberg™ electronic works. See paragraph 1.E below.

1.C. The Project Gutenberg Literary Archive Foundation (“the Foundation” or PGLAF), owns a compilation copyright in the collection of Project Gutenberg™ electronic works. Nearly all the individual works in the collection are in the public domain in the United States. If an individual work is unprotected by copyright law in the United States and you are located in the United States, we do not claim a right to prevent you from copying, distributing, performing, displaying or creating derivative works based on the work as long as all references to Project Gutenberg are removed. Of course, we hope that you will support the Project Gutenberg™ mission of promoting free access to electronic works by freely sharing Project Gutenberg™ works in compliance with the terms of this agreement for keeping the Project Gutenberg™ name associated with the work. You can easily comply with the terms of this agreement by keeping this work in the same format with its attached full Project Gutenberg™ License when you share it without charge with others.

1.D. The copyright laws of the place where you are located also govern what you can do with this work. Copyright laws in most countries are in a constant state of change. If you are outside the United States, check the laws of your country in addition to the terms of this agreement before downloading, copying, displaying, performing, distributing or creating derivative works based on this work or any other Project Gutenberg™ work. The Foundation makes no representations concerning the copyright status of any work in any country other than the United States.

1.E. Unless you have removed all references to Project Gutenberg:

1.E.1. The following sentence, with active links to, or other immediate access to, the full Project Gutenberg™ License must appear prominently whenever any copy of a Project Gutenberg™ work (any work on which the phrase “Project Gutenberg” appears, or with which the phrase “Project Gutenberg” is associated) is accessed, displayed, performed, viewed, copied or distributed:

This eBook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this eBook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

1.E.2. If an individual Project Gutenberg™ electronic work is derived from texts not protected by U.S. copyright law (does not contain a notice indicating that it is posted with permission of the copyright holder), the work can be copied and distributed to anyone in the United States without paying any fees or charges. If you are redistributing or providing access to a work with the phrase “Project Gutenberg” associated with or appearing on the work, you must comply either with the requirements of paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 or obtain permission for the use of the work and the Project Gutenberg™ trademark as set forth in paragraphs 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.3. If an individual Project Gutenberg™ electronic work is posted with the permission of the copyright holder, your use and distribution must comply with both paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 and any additional terms imposed by the copyright holder. Additional terms will be linked to the Project Gutenberg™ License for all works posted with the permission of the copyright holder found at the beginning of this work.

1.E.4. Do not unlink or detach or remove the full Project Gutenberg™ License terms from this work, or any files containing a part of this work or any other work associated with Project Gutenberg™.

1.E.5. Do not copy, display, perform, distribute or redistribute this electronic work, or any part of this electronic work, without prominently displaying the sentence set forth in paragraph 1.E.1 with active links or immediate access to the full terms of the Project Gutenberg™ License.

1.E.6. You may convert to and distribute this work in any binary, compressed, marked up, nonproprietary or proprietary form, including any word processing or hypertext form. However, if you provide access to or distribute copies of a Project Gutenberg™ work in a format other than “Plain Vanilla ASCII” or other format used in the official version posted on the official Project Gutenberg™ website (www.gutenberg.org), you must, at no additional cost, fee or expense to the user, provide a copy, a means of exporting a copy, or a means of obtaining a copy upon request, of the work in its original “Plain Vanilla ASCII” or other form. Any alternate format must include the full Project Gutenberg™ License as specified in paragraph 1.E.1.

1.E.7. Do not charge a fee for access to, viewing, displaying, performing, copying or distributing any Project Gutenberg™ works unless you comply with paragraph 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.8. You may charge a reasonable fee for copies of or providing access to or distributing Project Gutenberg™ electronic works provided that:

• You pay a royalty fee of 20% of the gross profits you derive from the use of Project Gutenberg™ works calculated using the method you already use to calculate your applicable taxes. The fee is owed to the owner of the Project Gutenberg™ trademark, but he has agreed to donate royalties under this paragraph to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation. Royalty payments must be paid within 60 days following each date on which you prepare (or are legally required to prepare) your periodic tax returns. Royalty payments should be clearly marked as such and sent to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation at the address specified in Section 4, “Information about donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation.”

• You provide a full refund of any money paid by a user who notifies you in writing (or by e-mail) within 30 days of receipt that s/he does not agree to the terms of the full Project Gutenberg™ License. You must require such a user to return or destroy all copies of the works possessed in a physical medium and discontinue all use of and all access to other copies of Project Gutenberg™ works.

• You provide, in accordance with paragraph 1.F.3, a full refund of any money paid for a work or a replacement copy, if a defect in the electronic work is discovered and reported to you within 90 days of receipt of the work.

• You comply with all other terms of this agreement for free distribution of Project Gutenberg™ works.

1.E.9. If you wish to charge a fee or distribute a Project Gutenberg™ electronic work or group of works on different terms than are set forth in this agreement, you must obtain permission in writing from the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the manager of the Project Gutenberg™ trademark. Contact the Foundation as set forth in Section 3 below.

1.F.

1.F.1. Project Gutenberg volunteers and employees expend considerable effort to identify, do copyright research on, transcribe and proofread works not protected by U.S. copyright law in creating the Project Gutenberg™ collection. Despite these efforts, Project Gutenberg™ electronic works, and the medium on which they may be stored, may contain “Defects,” such as, but not limited to, incomplete, inaccurate or corrupt data, transcription errors, a copyright or other intellectual property infringement, a defective or damaged disk or other medium, a computer virus, or computer codes that damage or cannot be read by your equipment.

1.F.2. LIMITED WARRANTY, DISCLAIMER OF DAMAGES - Except for the “Right of Replacement or Refund” described in paragraph 1.F.3, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the owner of the Project Gutenberg™ trademark, and any other party distributing a Project Gutenberg™ electronic work under this agreement, disclaim all liability to you for damages, costs and expenses, including legal fees. YOU AGREE THAT YOU HAVE NO REMEDIES FOR NEGLIGENCE, STRICT LIABILITY, BREACH OF WARRANTY OR BREACH OF CONTRACT EXCEPT THOSE PROVIDED IN PARAGRAPH 1.F.3. YOU AGREE THAT THE FOUNDATION, THE TRADEMARK OWNER, AND ANY DISTRIBUTOR UNDER THIS AGREEMENT WILL NOT BE LIABLE TO YOU FOR ACTUAL, DIRECT, INDIRECT, CONSEQUENTIAL, PUNITIVE OR INCIDENTAL DAMAGES EVEN IF YOU GIVE NOTICE OF THE POSSIBILITY OF SUCH DAMAGE.

1.F.3. LIMITED RIGHT OF REPLACEMENT OR REFUND - If you discover a defect in this electronic work within 90 days of receiving it, you can receive a refund of the money (if any) you paid for it by sending a written explanation to the person you received the work from. If you received the work on a physical medium, you must return the medium with your written explanation. The person or entity that provided you with the defective work may elect to provide a replacement copy in lieu of a refund. If you received the work electronically, the person or entity providing it to you may choose to give you a second opportunity to receive the work electronically in lieu of a refund. If the second copy is also defective, you may demand a refund in writing without further opportunities to fix the problem.

1.F.4. Except for the limited right of replacement or refund set forth in paragraph 1.F.3, this work is provided to you ‘AS-IS’, WITH NO OTHER WARRANTIES OF ANY KIND, EXPRESS OR IMPLIED, INCLUDING BUT NOT LIMITED TO WARRANTIES OF MERCHANTABILITY OR FITNESS FOR ANY PURPOSE.

1.F.5. Some states do not allow disclaimers of certain implied warranties or the exclusion or limitation of certain types of damages. If any disclaimer or limitation set forth in this agreement violates the law of the state applicable to this agreement, the agreement shall be interpreted to make the maximum disclaimer or limitation permitted by the applicable state law. The invalidity or unenforceability of any provision of this agreement shall not void the remaining provisions.

1.F.6. INDEMNITY - You agree to indemnify and hold the Foundation, the trademark owner, any agent or employee of the Foundation, anyone providing copies of Project Gutenberg™ electronic works in accordance with this agreement, and any volunteers associated with the production, promotion and distribution of Project Gutenberg™ electronic works, harmless from all liability, costs and expenses, including legal fees, that arise directly or indirectly from any of the following which you do or cause to occur: (a) distribution of this or any Project Gutenberg™ work, (b) alteration, modification, or additions or deletions to any Project Gutenberg™ work, and (c) any Defect you cause.

Section 2. Information about the Mission of Project Gutenberg™

Project Gutenberg™ is synonymous with the free distribution of electronic works in formats readable by the widest variety of computers including obsolete, old, middle-aged and new computers. It exists because of the efforts of hundreds of volunteers and donations from people in all walks of life.

Volunteers and financial support to provide volunteers with the assistance they need are critical to reaching Project Gutenberg™’s goals and ensuring that the Project Gutenberg™ collection will remain freely available for generations to come. In 2001, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation was created to provide a secure and permanent future for Project Gutenberg™ and future generations. To learn more about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation and how your efforts and donations can help, see Sections 3 and 4 and the Foundation information page at www.gutenberg.org.

Section 3. Information about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

The Project Gutenberg Literary Archive Foundation is a non-profit 501(c)(3) educational corporation organized under the laws of the state of Mississippi and granted tax exempt status by the Internal Revenue Service. The Foundation’s EIN or federal tax identification number is 64-6221541. Contributions to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation are tax deductible to the full extent permitted by U.S. federal laws and your state’s laws.

The Foundation’s business office is located at 809 North 1500 West, Salt Lake City, UT 84116, (801) 596-1887. Email contact links and up to date contact information can be found at the Foundation’s website and official page at www.gutenberg.org/contact

Section 4. Information about Donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

Project Gutenberg™ depends upon and cannot survive without widespread public support and donations to carry out its mission of increasing the number of public domain and licensed works that can be freely distributed in machine-readable form accessible by the widest array of equipment including outdated equipment. Many small donations ($1 to $5,000) are particularly important to maintaining tax exempt status with the IRS.

The Foundation is committed to complying with the laws regulating charities and charitable donations in all 50 states of the United States. Compliance requirements are not uniform and it takes a considerable effort, much paperwork and many fees to meet and keep up with these requirements. We do not solicit donations in locations where we have not received written confirmation of compliance. To SEND DONATIONS or determine the status of compliance for any particular state visit www.gutenberg.org/donate.

While we cannot and do not solicit contributions from states where we have not met the solicitation requirements, we know of no prohibition against accepting unsolicited donations from donors in such states who approach us with offers to donate.

International donations are gratefully accepted, but we cannot make any statements concerning tax treatment of donations received from outside the United States. U.S. laws alone swamp our small staff.

Please check the Project Gutenberg web pages for current donation methods and addresses. Donations are accepted in a number of other ways including checks, online payments and credit card donations. To donate, please visit: www.gutenberg.org/donate

Section 5. General Information About Project Gutenberg™ electronic works

Professor Michael S. Hart was the originator of the Project Gutenberg™ concept of a library of electronic works that could be freely shared with anyone. For forty years, he produced and distributed Project Gutenberg™ eBooks with only a loose network of volunteer support.

Project Gutenberg™ eBooks are often created from several printed editions, all of which are confirmed as not protected by copyright in the U.S. unless a copyright notice is included. Thus, we do not necessarily keep eBooks in compliance with any particular paper edition.

Most people start at our website which has the main PG search facility: www.gutenberg.org.

This website includes information about Project Gutenberg™, including how to make donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, how to help produce our new eBooks, and how to subscribe to our email newsletter to hear about new eBooks.

Table of Contents

SÄKEITÄ II

SISÄLLYS:

METSÄN SATU

METSÄN SATU.

LEIVOPARI.

TULIT.

LINTU.

SINIKUKKIA.

UUSI LAULU.

YÖLLISET MERET.

AUTA!

TÄHTI-YÖSSÄ.

NEITO KANGASTA KUTOVI.

KYYNELKATSE.

KULTASAUVA.

YÖTUULI

YÖTUULI.

AALTO.

SANATTOMASTI.

VIHA.

SENSITIVA.

ARVOITUS.

MA RIEMUN SULTA…

DANSE MACABRE.

JÄLJETÖN.

SYYS-ILLAN LAULU.

KUUN SIRPPI.

SYYSMUUTTO.

POLKU PIENI.

"ÄITI, MIKSI…?"

MUSA LAPIDARIS.

DIOGENES.

MAAN KAIHO

MAAN KAIHO.

METSÄRUUSU.

KAUKOMIELI.

KALLIOON-LYÖJÄ.

KIUSAUKSET.

UUDISRAIVAAJA.

ÄÄRET.

KEN?

TERVEHDYSSÄKEITÄ

TERVEHDYSSÄKEITÄ IDA AALBERGILLE

PAAVO CAJANDERILLE

SNELLMANIN

LAULU TALVESSA.

THE FULL PROJECT GUTENBERG LICENSE