The Project Gutenberg eBook of Sekasointuja: Runoja

This eBook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this eBook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

Title: Sekasointuja: Runoja

Author: L. Onerva

Release date: February 3, 2019 [eBook #58815]

Language: Finnish

Other information and formats: www.gutenberg.org/ebooks/58815

Credits: Produced by Tapio Riikonen

*** START OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK SEKASOINTUJA: RUNOJA ***

Produced by Tapio Riikonen

SEKASOINTUJA

Runoja

Kirj.

L. ONERVA

HelsiNgissä, Lilius & Hertzberg Osakeyhtiö, 1904.

SISÄLLYS.

SEKASOINTUJA.

Syystunnelma.

Sotalaulu.

Ennen — nyt —.

Te naiset — —.

Pohjatuulen tuvilla.

Tropiikin alla.

En tahdo — —.

Olis' kylläkin syytä — —.

Keinutan kaikua.

Merimaisema.

Resitatiivi I.

Laulajan ladulta.

Eräs pikakuva.

Tule kanssani — —.

Rukous.

Resitatiivi II.

Vanha taru.

Iltatunnelma.

Elämälle.

LAULUJA YÖSSÄ.

Minä viillätän yöllistä ulappaa — —.

Niin hyvin ma ymmärrän kaikki ne — —.

Minä kaihtien kujia kuljeksin — —.

Jospa voisi nukkua — —.

Nyt en minä enää itkekkään — —.

Ikuinen henki, ikuinen aine — —.

Niin kaukaa hiljaseen yöhön — —.

Sua katsoa mielisin kauvan silmiin — —.

Kun tunnettani hyvailet — —.

Muu päässäni huimaa hurjasti — —.

Minä mielisin hiljaa hellästi — —.

Nyt kun ne kaikki ohitse on — —.

Minä tunsin kuinka se syttyi taas — —.

Taas soivat ne suuret surut — —.

Oi terve lempeä tuonetar — —.

Tarjosi taivas minulle rauhan — —.

Minä tunnen kuinka se pulppuaa — —.

Minä kiivin syrjiä syvänteen — —.

Hiihdän yöhön aavikolle — —.

Yllätä ikuinen yö — —.

Suo anteheks' hullu hurjuutein — —.

AFORISMEJA.

Asehet alas — —.

Ei aina se ole musta — —.

Mihin vertaisin ma maisen maineen — —.

Mun tuntuu sille — —.

Kun kuoleman enkeli luokseni hiipii — —.

Valo kaunehin on, kun tummin on varjo — —.

Miks' tehtiin niin — —.

Näin sanotaan — —.

On maailma kuin meluava markkina — —.

Jäästä on silmän seinä — —.

Ma muille luovuttaisin elon pitkän — —.

SEKASOINTUJA.

SYYSTUNNELMA

Keltaset lehdet putoo — — — Kylmät pisaret ruutuhun rapsaa; hämähäkki seinähän seittiä kutoo, vanhassa puussa nakuttaa ja napsaa hävityksen mato. — Öiseen tuuleen huuhkaja huhuu: kaikesta kato!! — — —

SOTALAULU

Raskas on maatua kahlehen painoon, kaunis on kaatua tuliterän vainoon. Keihäät kostoon, tapparat tanaan, vapaus nostoon, miehet Manaan! Ennättääpi yö yli meidän; lapset jääpi, aamu on heidän!

ENNEN — NYT —

Soi sielussa ennen ne kielet herkät ja hienot, ne soinnut selvät ja vienot. —

Ne johtivat eloni vuolevan juoksun, ne loivat sen riennolle valoisan tuoksun, ne kuiskivat kulkuni kaukaista määrää, ne väistivät vaanien välkettä väärää ja kiersivät punaisena päilyvää kukkaa ja juomasta kielsivät hunajansa hukkaa. — — Ma sieluni sointuja vaieten kuulin ja Jumalan ääneksi tuntoni luulin. —

Vaan vuodet vieri ja vaipui; — omatuntoni tuomiot haipui ja lakkasi lapsuuden laulut. —

Soi sielussa nyt, soi kielet hämärät kummat, epäsoinnut suuret ja tummat. — Ne ilkkuvat entistä sydämeni kieltä ja entistä selvää ja kirkasta mieltä, ne särkevät entisen totuuden kuvan ja hyvään ja pahaan ne antavat luvan oma itse on laki, joka antavi määrän, oma tahto on tuomari oikean väärän. — Ma tyhjässä harhaan eksyvän lailla ja elämä on tyhjä ja määrää vailla. —

Niin kaikki on sielussa toisin, että itkeä muutosta voisin, — ja sentään en mielisi vaihtaa. —

TE NAISET — —

Te naiset, te naiset, te näyttelijät, te petätte, peitätte yhä, te lainaatte lapselta katsehen ja ilmenen tekopyhän. Te petätte itsenne, petätte muut, kun sidotte silmät, tukitte suut ja käytte kuin nunnien kuvat, kuin enkelit tusinataiturin palapiirtehin säveän säädyllisin, näin täyttäen luulot ja luvat. — —

Oi ollapa kerranki ihminen ja valimostanne vapaa! Te pelkäätte sääntöjen sävyä ja kotien kireää tapaa; vaan ponnisteltua uuvuksiin te lankeette kaapunne laskoksiin ja silloin joskus ma mietin: Mitä hyötyä näytellä enempää, tekin tahdotte miestä miellyttää ja koljette vireissä vietin — —

POHJATUULEN TUVILLA.

Kesän kukka, miksi kukitkaan, miksi nuppus' aukes' ollenkaan! Kesäpäiviä vain harva on, sekin harva kylmä, tunteeton; pian tuoksus' haihtuu tuulisäihin, poskes' kalpeneepi pohjan jäihin!

Kesän kukka, miksi hymyilet, miksi elämätä lempinet! Vastarakkautta ethän saa: maailma ymmärrä ei rakastaa, pienen onnea ei elo siedä; hymyn sultakin se voipi viedä —

Kesän kukka, älä tuudikkaan kukkasyöntäs' onnen unelmaan! Älä oota hellää suukkoa: maailman suukossa on — kuolema; maailman lemmessä on vihaa alla, maailman heltehessä piilee — halla —

TROPIIKIN ALLA.

Yhden kerran elämässä tuliruusu aukee, yhden yön se kukoistaa ja aamulla jo raukee; sill' on syvä silmänluonti kutsuva ja kuuma, sill' on hehkuheteillänsä keskiöiden huuma.

Sill' on lehti verinen ja purppurainen huuli, sill' on tuoksu huumaava kuin kevätaron tuuli. Taita tulikukkanen ja juo sen kuuma mesi, elä hetki, nauti hetki, kaadu paikallesi!

EN TAHDO — —

En tahdo ma polvea notkistaa, — en niskani painua antaa; minä tohdin katsoa silmihin ja päätäni pystyssä kantaa. Oi kurja se ois, joka pelvosta ylivaltoa kunnioisi ja halpaa henkeä säästääkseen valevaakunan loistaa soisi!

Mitä siitä jos ihmiset herjaavat ja siveyssaarnurit soimaa: ne kertovat notkeaa nöyryyttä ja kieltäymyksen voimaa. — Sun pitäiskö, henkeni, taipua, kun käskevi kääpiökansa! Ei, käy kuni valtias kruunattu, mi nauttivi uhmastansa! — —

OLIS' KYLLÄKIN SYYTÄ — —

Olis' kylläkin syytä peljätä, että järkeni valo vaipuu, ja että henkeni rauhaton vielä harhateille haipuu, sillä virtaa se munkin suonissain se sairaan äitini veri, ja väliin se kiihtyen hämärtyy kuin yöllä rannaton meri.

Olis' kylläkin syytä rukoilla, että sieluni voimat ei raukeis' ja ett' ei herkälle hengellein se ijäinen yöhyt aukeis', sillä merkin on äitini painanut mun mieleni tummaan paloon, on jättänyt yö vähän hämärää mun sieluni silmän valoon.

Olis' kylläkin syytä soimata sitä kohtalon kättä pahaa, mi äidin on pannut muovaamaan mun henkeni heikkoa vahaa, vaan sentään äitiä kaihoan kun talvi peitteheks' lunta ja hellin häntä mä muistelen kuin kaukaista kauno-unta.

Ja vaikk' olis' syytä arkailla tuot' äitini luomaa työtä: mun henkeni liikaa herkkyyttä ja sieluni salaista yötä, niin en minä konsana peljätä voi, että onnettuutta ne uhkaa, vaan surren niitä ma rakastan kuin äitini muiston tuhkaa — —

KEINUTAN KAIKUA.

Keinutan kaikua, souatan sointia, tuuditan tunteeni lasta. Puolet sen sielua omaani on, puolet on taivahasta.

Sylkytän soittoa, liikutan laulua,

heijutan herkkää mieltään,

kuuntelen iltasin itseksein

hopean kirkasta kieltään.

Souatan säveltä, lempeni lasta; kasvaos kaunoisaksi: elä mulle iloksi, sieluni suloksi, onneksi ainoaksi!

MERIMAISEMA.

Tuulien puistama puu, punanen kivi ja kallio luisu, laineen hiertämä heljä hiekka, suolanen salmen suu. — — Ääretön soiluva sineä, vettä, päivää, kuultoa, hämärrettä, kohu kuin kosken juoksu; — kaukana säryinen kalpea peili, korkea, valkonen seili; — — ylitse voimakas tuulen tuoksu — — — — — — Merta ja taivasta, taivaanrantaa kunnekka silmä kantaa — —

RESITATIIVI I.

Ei onnea luotu minulle, se luotiin muita vasten, se luotiin perhojen iloita ja leikkiä nukkelasten. — Jos en sitä itse ma särkiskään, sen särkevät multa toiset: nuo sääntöjen säveät seuraajat, nuo homeisten lakien loiset, joiden järki on jäykkä ja pimeä ja tunne kuin tahkottu kivi, mielipitehet museon hyllyltä ja sielu kuin kirjan rivi, joiden silmät on kierot ja karvahat sitä kaikkea kaunista kohti, joka lainakaapuja halveksii ja omilla liikkua tohtii. — — — — — — Te luulette, että mun henkeni valeviisauteenne viihtyy: mitä enemmän minua kiusaatte, sitä enemmän mieleni kiihtyy. Te luulette, että mun henkeni veriottelussamme taipuu: mitä enemmän minua sorratte, sitä enemmän valtanne vaipuu. Näennäisesti kenties taipua voin yli voimien käypään valtaan, vaan kahleissa sittekin säilytän oman henkeni uhri-altaan; ja jos ette elää salli mun, niin tappakaa minut vainen: minä olen vankina vaarallinen ja kelvoton alamainen! — —

LAULAJAN LADULTA.

— Koske hiljaa kanteloon: kieli katkee, jänne laukee. —

— Jos on siksi, katketkoon:

kauneimmillaan

sävel raukee. —

— Säret sorjan soittimen:

koppa halkee

hajoo syliin. —

— Joutsenhymnin hyrisen sirpaleiden, säryin yli. —

ERÄS PIKAKUVA. —

Kellä kulta kiiltää, hänt' ei laki koske, soimaa; häll' on voima. — — Köyhällä on väärin; häntä saapi mielin määrin rintaan viiltää. — —

Rikas hyveen ostaa, heikon oikeuden tallaa jalan alla. — — Köyhä kärsii väärän; — yhden tuntee enää määrän: saada kostaa. — —

TULE KANSSANI — —

Tule kanssani lehtohon kultaisaan, tule leikkihin kukkien kanssa! Suvituoksut tuntuvi tuulissa, maa helkkyvi hohteissansa.

Ketoruusut kastehin kimmeltää

ja virrassa laineet laulaa,

ja lainehen rannalla lemmikit

sinisilkistä kiertää paulaa. —

Kera ruusujen vaieten vietämme unijuhlia lehvien alla, ja unhohon jääkööt taivas ja maa ja huolien hyinen halla!

RUKOUS.

Mulle vihas' kosta, Jumala, mutta hänet nosta, pelasta! Älä hälle enää huolta lisää, pyhä isä!

Iske haava syvä rintahain, kunhan olet hyvä hälle vain. — Jos sa uhrin vaadit, minä lähden hänen tähden. —

RESITATIIVI II.

Sinä kalpea, kylmä ja kaunis lumen kattama puu, yli otsasi valkea rauha kaareutuu, ja oksias kiertää tuhannet pehmeät huurteet, ne riippuvat vaiti kuin utuisten unien uurteet — — — — — — — Mun välistä tuntuu kuin haluni ois elonnestehet pusertaa pois, pois kaiken tuntehen tuoreen — — ja kuivua kokoon jäisehen kuoreen ja nukkua lauhaan valkeaan rauhaan — — — — — — — Jos ihmehen voimaan ma luottaisin, niin väsynehin hetkin rukoilisin: Sinä korkea, muuttaos minut kivipatsahaks' elämän tiellä! niin seisoisin kuni kallio vakaa ja sallisin elämän kiihkojen kuohua yli ja ohitse virraten tulvia eestä ja takaa; ja jälki ei järkyttäisi mun mieleni rauhaa — — —

VANHA TARU.

On kalliolohkaren reunalla sinikellonen hento ja nuori; sen päällä on aurinko loistoinen ja vuoteena harmaja vuori.

Voi, kelloa kallion parmailla

nyt suuteli leikkivä perho;

vaan suukosta kellonen kuivettui,

jäi silmähän sairas verho.

Sinikellonen riutuen kalpenee ja kuolohon katseen sulkee. — — Mut' perhonen riemuten lentelee ja kukasta kukkahan kulkee — — —

ILTATUNNELMA.

Hämyn häivikössä laulun laineet leijaa, taivaan kätkyessä unten henget heijaa. — Hämyn sävelillä outo onpi tenho, illan kuuttarella kumma kultavenho. —

Eksyn hämärissä henkein karkeloihin, unten usvakenttiin, hämyn lietesoihin. — Siitä hellät henget venohonsa korjaa soilumahan kanssaan kultavuota sorjaa.

Soilun loistoyössä hengetärten myötä, laulun lainehia, unten utuvyötä. Hopeaisin kaarin laulun laineet leijaa, taivaan kätkyessä unten henget heijaa. —

ELÄMÄLLE.

Oi elämä, nostata huulillein ilovirtojen hehkuva juoma ja loihtios sieluni sisimpään uus' Edeni riemujen luoma! Mua hurmaos onnesi sävelin yli äärien uhkuavaisin! Elon nautinnon hurjihin loimoihin koko henkeni upottaisin.

Oi elämä, heitä mun herkuksein nyt onnesi ihanin hurma; se kaikki sun antisi entinen oli tuska ja sielun ja turma! Join pohjahan kärsimyspikarin tulikielin kirveltäväisin; nyt antaos maljake riemujen, oi, senki mä tyhjentäisin!

Oli surujen suuressa uurnassa salamyrkkyä kurjan kurjaa; ja tiedän: se riemusi juomakin on vain kulutuksen liekkiä hurjaa. — Vaan tänne se sentään maljasi tuo, nyt riemuhun vaihdan huolen; kun myrkyllä kerran mun sairahaks' sait, niin myrkkyhys' kuitenki kuolen! —

LAULUJEN YÖSSÄ

MINÄ VIILLÄTÄN YÖLLISTÄ ULAPPAA — —.

Minä viillätän yöllistä ulappaa ja venhossa mull' ou vuoto, ja allani hyrskii kuoleman veet ja uhkaa piikkinen luoto. —

NIIN HYVIN MÄ YMMÄRRÄN KAIKKI NE — —.

Niin hyvin mä ymmärrän kaikki ne joita elämän hurjuus hurmaa, jotka kiihkojen kuumissa höyryissä hakevat surujen surmaa. —

Niin hyvin mä ymmärrän kaikki ne,

jotka elämän leikissä murtuu:

toisilta järki hämärtyy,

toisilta tuntehet turtuu. —

Sillä harva on täällä se sankari, jok' on pystyssä loppuun saakka, jos vaan on polku liukasta ja harteilla suuri taakka. — —

MINÄ KAIHTIEN KUJIA KULJEKSIN — —.

Minä kaihtien kujia kuljeksin kuin epatoks' ammuttu kauris; sen katse vilkkuvi varjoihin: solateillä jos vaanivi nuoli, käy sierainten välissä väristys ja silmissä sortuvan huoli.

Minä maahan lymyhyn lyyhistyn kuin julmurin vauhko varsa; lyö kannus kylkeä rääkätyn, lyö uhria uupuvan arkaa: — se kuoleman tuskasta kiljahtaa ja hurjana taasen karkaa.

Pako turhaa on, minä tiedän sen: mua kohtalo ajaa takaa; veri hiljaa tihkuvi kuivillen ja rinnassa hengitys painaa — — Näin tuskani narri ma olla saan ja varjoaan säikkyvä vainaa — —

JOSPA VOISIN NUKKUA — —.

Jospa voisin nukkua unten unhovyöhön, hiljallensa hukkua kuin ilta hukkuu yöhön, nukkua ja unhottaa, kadota ja kadottaa; sitten kaiken kaikottaa tunnon tuskan, pelon, sitten jälleen havahtua helmaan uuden elon! —

Jospa voisi herätä uuden onnen uskoon, loimuellen liittyä kuin päivä aamuruskoon, elää elo uudelleen tuikkivine toiveineen; ja kun sitten, sitten taas joutais elon ilta, onnellisna kadota kuin päivä tunturilta. —

NYT EN MINÄ ENÄÄ ITKEKKÄÄN — —.

Nyt en minä enää itkekkään, käy huulihin häijy hymy: ivanaurun katkerat oirehet mun rinnassani jo lymyy. —

Tuo nauru on kylmän kamalaa:

sitä nauraa loukattu järki,

sen takana tummat on tuntehet

ja itsehen käännetty kärki.

Tuo nauru se pahoja ennustaa, se tietävi talven säätä. — Ja sitten ei lämpimin päivytkään voi viedä sen talven jäätä. — —

IKUINEN HENKI, IKUINEN AINE — —.

Ikuinen henki, ikuinen aine, ikuinen aate ja ajattomuus, kädessäsi värisevät kohtalon nuorat, vaakasi juurella aika uus'; — särkeös kerranki väärän valta, oikeus, nostata sorron alta! — Tule pian! — uskoni hukkuu. —

Ikuinen taivasta kantava totuus, ikuinen valo ja rakkaus, joko olet sammunut, joko olet kuollut, mikä on tahtosi tarkoitus! Ennen tuomarivaltahas luotin: hyvehen voittavan uskoin, vuotin — — Tule pian! — uskoni hukkuu. —

NIIN KAUKAA HILJASEEN YÖHÖN — —.

Niin kaukaa hiljaseen yöhön salaiset sävelet soittaa kuin elämän verhottu sinfonia. — — En tahtoisi antaa koskaan selkeän aamun koittaa, joka repisi verhot pois — — Mun on niin hyvä näin vain katsoa pimeään päin, joka särmien ylitse pehmenin lepää kuin sovituksen suuri suloisuus, kuin väsyneen maailman rauha, kuin pysähdetty kulutuksen ikuisuus — —

SUA KATSOA MIELISIN KAUVAN SILMIIN — —.

Sua katsoa mielisin kauvan silmiin, syvähettehet sielusi loihtia ilmiin ja juoda niitä ja päihtyä siitä ja hukkua huumiooni. — —

KUN TUNNETTANI HYVÄILET — —.

Kun tunnettani hyväilet, niin teet sa väärin, väärin, vaan tee se sentään, tee se vaan, oi vie minut houritun unten maan, ne hetken kehrään ma purppuraan ja kultakuoriin käärin — — Kuin elämäni ainoat aartehet ne syvähän suljen rintaan ja niitä en vaihtais' onnehen maan, en muiden riemujen hintaan. Niin tarkoin muistosi talletan kuin kerjuri kultamurun, sen auvona kannan sielussain läpi suuren elämän surun.

MUN PÄÄSSÄNI HUIMAA HURJASTI — —.

Mun päässäni huimaa hurjasti joka kerta kun muistan sua kuin elämäni tulehen syttyä vois tai kokonaan seisahtua — —

Sinä sairahan ainoa ajatus, sinä tunteeni liekki kuuma; koko maailma sun tähtesi unhottuu ja arvotonta on kaikki muu paits' silmies' salainen huuma. —

MINÄ MIELISIN HILJAA, HELLÄSTI — —.

Minä mielisin hiljaa, hellästi käsivarteni kaulaas' kiertää, minä mielisin rikkoa rintasi jään ja tuskasi vuoret viertää.

Minä mielisin pyyhkiä otsaltas'

sen synkän uurtehen aiheen

ja siirtää silmäsi välkkeestä

pois kaiken katkeran kaihen.

Vaan jos minä jällehen tulisin,

sen ymmärtäisit väärin:

minä olisin niinkuin kiusaaja,

joka kuoleman verkkoja käärii.

En tohdi ma astua lähemmäs, nuo haavehet täytyy häätää; minä tuulihin tuskani kuiskailen, yön viimat rintoa jäätää.

NYT KUN NE KAIKKI OHITSE ON — —

Nyt kun ne kaikki ohitse on, — niin mielehen kohoo muistot: valkonäkyinä vaeltavat kuin kadonneet Edenin puistot. —

Liukuvat kukin vuorostaan

mun sieluni silmän alle:

kirkkahat kultaglooriat

yötummalle taustalle.

Helminä kiertyvät renkaaseen

ne lyhkäset onnen hetket,

kaukotaruina kajastavat

ne kummat kuutamoretket.

Tuijotan tuntehin huikaistuin kuin kauvaksi sinisaloon; kuvani kulkevat kuutamoon, satumaailmojen taikavaloon. —

MINÄ TUNSIN KUINKA SE SYTTYI TAAS — —.

Minä tunsin kuinka se syttyi taas se toivoni sammuva tuli, se loistoa loi ja se lämmitti ja riemuhun murehet suli.

Nyt loimua liekkini korkeaan,

älä pakene koskaan multa,

sun paloasi pyhänä palvelen

kuin Vestan alttaritulta.

On soihtusi taivahan porraspuu, se jumalien juhliin kantaa, se elämän tyhjän täydentää ja lennon ja loiston antaa. —

TAAS SOIVAT NE SUURET SURUT — —.

Taas soivat ne suuret surut kuin kuoleman urut mun mieleni kulutetun; ne soivat uupuvan lauhaan kuin haudan rauhaan ne vihdoinki vihkisi mun. —

OI TERVE, LEMPEÄ TUONETAR — —.

Oi terve, lempeä tuonetar, joka lopetat vaikean työni, joka katkaset vankilakahleeni ja painavat pakkovyöni!

Elon sekavat vyyhdet sa selvität:

näin väsyneen päiviä säästät,

ja hiljaa raudasta irralleen

sinä kuritusvangin päästät.

Oi terve, lempeä tuonetar! Sun tiedän jo tulevan kohta: jo laulusi ilmassa leijailee ja valkeat vaattehes' hohtaa — —

TARJOSI TAIVAS MINULLE RAUHAN — —.

Tarjosi taivas minulle rauhan, lämpösen lehdon ja lammen lauhan: taistohon uupuvan luuli. Uhmaten hylkäsin onnen moisen; kohtalon tahdon toisen, toisen, anna mulle myrsky ja tuuli!

Mustan muran ja valkosen vahdon, nousun ja laskun ma nähdä tahdon, elämän vaihtojen ponnen, tahdon minä syntien ilomaljat juoda, tuntoni tuskasta Edenin luoda, kärsimyksistä onnen!

MINÄ TUNNEN KUINKA SE PULPPUAA — —.

Minä tunnen kuinka se pulppuaa mun suonteni sisäpuolla; on niinkuin nyt olis' elämä vaan ja huomenna vois jo kuolla. —

Tule tuhoinen tuuli ja myrsky nyt ja ota minut omaksi kerta: minä tahdon hyrskyhyn sukeltaa ja hukkua keskelle merta. — —

MINÄ HIIVIN SYRJIÄ SYVÄNTEEN — —.

Minä hiivin syrjiä syvänteen ja kuilut ne viittovat alla ja rotkojen syrjät liestyvät joka uudella astumalla. —

Avohelmojen hautojen reunalla

juon elämän kukkien huumaa,

minä tanssin miinojen kupeilla

ja jalkojen alla jo kuumaa. —

Minä kuljen kuolemakypsänä, kuin katkeis' jo kannatinsilta, kuin jokainen päivä ois viimeinen, joka ilta mun elämäni ilta — —

HIIHDÄN YÖHÖN AAVIKOLLE — —.

Hiihdän yöhön aavikolle — — Kuultaa kenttä jäinen, kuu vain kulkee ylähällä yhtä yksinäinen — —

Kohti yötä, kohti tuulta, kohti pilven pintaa! Vauhdin kiihto, tuskan viihto! huutaa sairas rinta. —

YLLÄTÄ IKUINEN YÖ — —.

Yllätä ikuinen yö, loppuos elämän työ! Kahlittu henkeni pakkovyössä rautaansa lyö. — Hukkuos taivas ja maa, vaipuos varjojen taa! Levoton henkeni häviön yössä rauhan saa — — —

SUO ANTEHEKS' HULLU HURJUUTEIN — —.

Suo anteheks' hullu hurjuutein, sinä taivahan taatto hyvä, suo anteheks' uhmiva kurjuutein, sinä ainoa suuri ja syvä!

Minä mieleltä olin kuin titaani

ja uhmasin olla vuori;

minä olinkin ihmisen lapsi vaan

ja särkyvä kuplan kuori.

Minä ryöstin uskolta unia

ja toivolta siipien kultaa;

niin toivoni raajarikkoutui

ja uskoni kuoli multa.

Minä varjojen kisoja kiusailin

ja elämän yöllä mä leikin;

vaan yö minun valoni sammutti

ja varjot ne valtani veikin.

Minä nöyränä katuen kumarrun sun etehes, suuri Luoja; olen sairas, heikko ja voitettu, sinä ainoa elämän tuoja. —

AFORISMEJA

ASEHET ALAS! — —.

Asehet alas! huudetaan meille. Katkokaa kahleet! vastaamme heille, sitten särjemme säilät.

Aate on RAUHASTA kiero ja luto: hylkää miekan, kahletta kutoo. — Katkokaa kahleet: säilämme putoo! —

EI AINA SE OLE MUSTA — —.

Ei aina se ole musta, jok' on kohdattu yössä tai varjopuolella elon; ei aina se ole huono, jot' on herjattu työssä tai vierottu vaiheilla pelon.

Ei aina se ole kirkas, joka päivältä näyttää ja kerskuen katsehet sietää; ei aina se ole hyvä, joka säännöt täyttää ja kulkee keskellä tietä. —

MIHIN VERTAISIN MA MAISEN MAINEEN? — —.

Mihin vertaisin ma maisen maineen? Nousee lailla vaahtopäisen laineen, leikkii hurjan kevätkarkelon, hetken päästä — kadoksissa on. —

Muisto, mitä muisto sitten on? Jälki, latu laineen karkelon, uurre piirrettynä aavan rantaan, viiva, jonka aalto leikkaa santaan, jonka seuraava jo huuhtoo pois — —

MUN TUNTUU SILLE — —.

Mun tuntuu sille kuin kaikk' ois turha ja usko onneen vain onnen murha, ja raskaana huokaa rinta: Jos onnen kaipuu on valhe väärä ja tunnon tuska vain elon määrä, sen loppu ois toivottavinta.

KUN KUOLEMAN ENKELI LUOKSENI HIIPII — —.

Kun kuoleman enkeli luokseni hiipii ja päälläni leijaa sen musta siipi ja sen viikate ilmassa välkkyy, niin huudetaan mulle: Nyt heittäös työ, nyt kellot lyö, nyt on ilta ja ehtii yö, nyt kaiken loppu jo tullee!

Miks' et sinä tuonen hiljanen haamu vois olla hengetär uuden aamun yhtä hyvin kuin haltija illan; elo yöllinen häivä ja päättymätön työ, vain tuska mi syö, vain katkeava kapalovyö ja kuolo se suuri päivä. — —

VALO KAUNEHIN ON, KUN TUMMIN ON VARJO — —.

Valo kaunehin on, kun tummin on varjo, kun yöhyt päivälle taustan tarjoo, maa taittavi taivahan tarhan. —

Elo ihanin on, kun pohja on mustin, tie riemujen täplätty tuhansin tuskin, hyvä nostettu helmasta harhan. —

MIKS' TEHTIIN NIIN? — —.

Miks' tehtiin niin? Me leikittiin. — Vai leikittiin! — Elon taistossa leikki on niin virkistävää, hyvää, jos ei joku varomaton puno leikkihin totta ja syvää. — —

Miks' tehtiin niin? Erehdyttiin. — Vai niin, vai niin! — Kovin heikko on lapsonen maan; kai Luoja sen anteheks' antaa, jos itse me jaksamme vaan sen seurauksia kantaa. — —

NÄIN SANOTAAN — —.

Näin sanotaan: Se on suurta kun sankari voittoon käy ja sotainen kunnia soittaa! Mä sanon vaan, että suurempi vielä se suuruus lie, kun heikko voittonsa voittaa. —

ON MAAILMA KUIN MELUAVA MARKKINA — —.

On maailma kuin meluava markkina, jossa rihkamareppurit hyörii, jossa narrit nauraen ilvehtii ja onnenonkijat pyörii.

Ja varas on kasvoilla kaikkien ja ahmivan eläimen eleet, vaan nutussa kiiltävät kirjovyöt ja heiluvat kunniaheleet. —

JÄÄSTÄ ON SILMÄN SEINÄ — —.

Jäästä on silmän seinä, — tulien tuhkaa sen viluinen viille; railosta siintää sininen kyynel, särkynyt kyynel, — epätoivon kiroinen kiille — — — Siitä on kulkenut tuska. —

MA MUILLE LUOVUTTAISIN ELON PITKÄN — —.

Ma muille luovuttaisin elon pitkän ja valmiin työn, kun vaan ma saisin yhden suuren päivän ja suuren yön. — Ma syttyisin sen suuren päivän yli ja sammuisin sen suuren yöni syliin. —

*** END OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK SEKASOINTUJA: RUNOJA ***

Updated editions will replace the previous one—the old editions will be renamed.

Creating the works from print editions not protected by U.S. copyright law means that no one owns a United States copyright in these works, so the Foundation (and you!) can copy and distribute it in the United States without permission and without paying copyright royalties. Special rules, set forth in the General Terms of Use part of this license, apply to copying and distributing Project Gutenberg™ electronic works to protect the PROJECT GUTENBERG™ concept and trademark. Project Gutenberg is a registered trademark, and may not be used if you charge for an eBook, except by following the terms of the trademark license, including paying royalties for use of the Project Gutenberg trademark. If you do not charge anything for copies of this eBook, complying with the trademark license is very easy. You may use this eBook for nearly any purpose such as creation of derivative works, reports, performances and research. Project Gutenberg eBooks may be modified and printed and given away—you may do practically ANYTHING in the United States with eBooks not protected by U.S. copyright law. Redistribution is subject to the trademark license, especially commercial redistribution.

START: FULL LICENSE

THE FULL PROJECT GUTENBERG™ LICENSE

PLEASE READ THIS BEFORE YOU DISTRIBUTE OR USE THIS WORK

To protect the Project Gutenberg™ mission of promoting the free distribution of electronic works, by using or distributing this work (or any other work associated in any way with the phrase “Project Gutenberg”), you agree to comply with all the terms of the Full Project Gutenberg License available with this file or online at www.gutenberg.org/license.

Section 1. General Terms of Use and Redistributing Project Gutenberg electronic works

1.A. By reading or using any part of this Project Gutenberg electronic work, you indicate that you have read, understand, agree to and accept all the terms of this license and intellectual property (trademark/copyright) agreement. If you do not agree to abide by all the terms of this agreement, you must cease using and return or destroy all copies of Project Gutenberg electronic works in your possession. If you paid a fee for obtaining a copy of or access to a Project Gutenberg electronic work and you do not agree to be bound by the terms of this agreement, you may obtain a refund from the person or entity to whom you paid the fee as set forth in paragraph 1.E.8.

1.B. “Project Gutenberg” is a registered trademark. It may only be used on or associated in any way with an electronic work by people who agree to be bound by the terms of this agreement. There are a few things that you can do with most Project Gutenberg electronic works even without complying with the full terms of this agreement. See paragraph 1.C below. There are a lot of things you can do with Project Gutenberg electronic works if you follow the terms of this agreement and help preserve free future access to Project Gutenberg electronic works. See paragraph 1.E below.

1.C. The Project Gutenberg Literary Archive Foundation (“the Foundation” or PGLAF), owns a compilation copyright in the collection of Project Gutenberg electronic works. Nearly all the individual works in the collection are in the public domain in the United States. If an individual work is unprotected by copyright law in the United States and you are located in the United States, we do not claim a right to prevent you from copying, distributing, performing, displaying or creating derivative works based on the work as long as all references to Project Gutenberg are removed. Of course, we hope that you will support the Project Gutenberg mission of promoting free access to electronic works by freely sharing Project Gutenberg works in compliance with the terms of this agreement for keeping the Project Gutenberg name associated with the work. You can easily comply with the terms of this agreement by keeping this work in the same format with its attached full Project Gutenberg License when you share it without charge with others.

1.D. The copyright laws of the place where you are located also govern what you can do with this work. Copyright laws in most countries are in a constant state of change. If you are outside the United States, check the laws of your country in addition to the terms of this agreement before downloading, copying, displaying, performing, distributing or creating derivative works based on this work or any other Project Gutenberg work. The Foundation makes no representations concerning the copyright status of any work in any country other than the United States.

1.E. Unless you have removed all references to Project Gutenberg:

1.E.1. The following sentence, with active links to, or other immediate access to, the full Project Gutenberg License must appear prominently whenever any copy of a Project Gutenberg work (any work on which the phrase “Project Gutenberg” appears, or with which the phrase “Project Gutenberg” is associated) is accessed, displayed, performed, viewed, copied or distributed:

This eBook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg™ License included with this eBook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

1.E.2. If an individual Project Gutenberg electronic work is derived from texts not protected by U.S. copyright law (does not contain a notice indicating that it is posted with permission of the copyright holder), the work can be copied and distributed to anyone in the United States without paying any fees or charges. If you are redistributing or providing access to a work with the phrase “Project Gutenberg” associated with or appearing on the work, you must comply either with the requirements of paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 or obtain permission for the use of the work and the Project Gutenberg trademark as set forth in paragraphs 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.3. If an individual Project Gutenberg electronic work is posted with the permission of the copyright holder, your use and distribution must comply with both paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 and any additional terms imposed by the copyright holder. Additional terms will be linked to the Project Gutenberg License for all works posted with the permission of the copyright holder found at the beginning of this work.

1.E.4. Do not unlink or detach or remove the full Project Gutenberg License terms from this work, or any files containing a part of this work or any other work associated with Project Gutenberg.

1.E.5. Do not copy, display, perform, distribute or redistribute this electronic work, or any part of this electronic work, without prominently displaying the sentence set forth in paragraph 1.E.1 with active links or immediate access to the full terms of the Project Gutenberg License.

1.E.6. You may convert to and distribute this work in any binary, compressed, marked up, nonproprietary or proprietary form, including any word processing or hypertext form. However, if you provide access to or distribute copies of a Project Gutenberg work in a format other than “Plain Vanilla ASCII” or other format used in the official version posted on the official Project Gutenberg website (www.gutenberg.org), you must, at no additional cost, fee or expense to the user, provide a copy, a means of exporting a copy, or a means of obtaining a copy upon request, of the work in its original “Plain Vanilla ASCII” or other form. Any alternate format must include the full Project Gutenberg License as specified in paragraph 1.E.1.

1.E.7. Do not charge a fee for access to, viewing, displaying, performing, copying or distributing any Project Gutenberg works unless you comply with paragraph 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.8. You may charge a reasonable fee for copies of or providing access to or distributing Project Gutenberg electronic works provided that:

- • You pay a royalty fee of 20% of the gross profits you derive from the use of Project Gutenberg works calculated using the method you already use to calculate your applicable taxes. The fee is owed to the owner of the Project Gutenberg trademark, but he has agreed to donate royalties under this paragraph to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation. Royalty payments must be paid within 60 days following each date on which you prepare (or are legally required to prepare) your periodic tax returns. Royalty payments should be clearly marked as such and sent to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation at the address specified in Section 4, “Information about donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation.”

- • You provide a full refund of any money paid by a user who notifies you in writing (or by e-mail) within 30 days of receipt that s/he does not agree to the terms of the full Project Gutenberg™ License. You must require such a user to return or destroy all copies of the works possessed in a physical medium and discontinue all use of and all access to other copies of Project Gutenberg™ works.

- • You provide, in accordance with paragraph 1.F.3, a full refund of any money paid for a work or a replacement copy, if a defect in the electronic work is discovered and reported to you within 90 days of receipt of the work.

- • You comply with all other terms of this agreement for free distribution of Project Gutenberg™ works.

1.E.9. If you wish to charge a fee or distribute a Project Gutenberg™ electronic work or group of works on different terms than are set forth in this agreement, you must obtain permission in writing from the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the manager of the Project Gutenberg™ trademark. Contact the Foundation as set forth in Section 3 below.

1.F.

1.F.1. Project Gutenberg volunteers and employees expend considerable effort to identify, do copyright research on, transcribe and proofread works not protected by U.S. copyright law in creating the Project Gutenberg™ collection. Despite these efforts, Project Gutenberg™ electronic works, and the medium on which they may be stored, may contain “Defects,” such as, but not limited to, incomplete, inaccurate or corrupt data, transcription errors, a copyright or other intellectual property infringement, a defective or damaged disk or other medium, a computer virus, or computer codes that damage or cannot be read by your equipment.

1.F.2. LIMITED WARRANTY, DISCLAIMER OF DAMAGES - Except for the “Right of Replacement or Refund” described in paragraph 1.F.3, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the owner of the Project Gutenberg™ trademark, and any other party distributing a Project Gutenberg™ electronic work under this agreement, disclaim all liability to you for damages, costs and expenses, including legal fees. YOU AGREE THAT YOU HAVE NO REMEDIES FOR NEGLIGENCE, STRICT LIABILITY, BREACH OF WARRANTY OR BREACH OF CONTRACT EXCEPT THOSE PROVIDED IN PARAGRAPH 1.F.3. YOU AGREE THAT THE FOUNDATION, THE TRADEMARK OWNER, AND ANY DISTRIBUTOR UNDER THIS AGREEMENT WILL NOT BE LIABLE TO YOU FOR ACTUAL, DIRECT, INDIRECT, CONSEQUENTIAL, PUNITIVE OR INCIDENTAL DAMAGES EVEN IF YOU GIVE NOTICE OF THE POSSIBILITY OF SUCH DAMAGE.

1.F.3. LIMITED RIGHT OF REPLACEMENT OR REFUND - If you discover a defect in this electronic work within 90 days of receiving it, you can receive a refund of the money (if any) you paid for it by sending a written explanation to the person you received the work from. If you received the work on a physical medium, you must return the medium with your written explanation. The person or entity that provided you with the defective work may elect to provide a replacement copy in lieu of a refund. If you received the work electronically, the person or entity providing it to you may choose to give you a second opportunity to receive the work electronically in lieu of a refund. If the second copy is also defective, you may demand a refund in writing without further opportunities to fix the problem.

1.F.4. Except for the limited right of replacement or refund set forth in paragraph 1.F.3, this work is provided to you ‘AS-IS’, WITH NO OTHER WARRANTIES OF ANY KIND, EXPRESS OR IMPLIED, INCLUDING BUT NOT LIMITED TO WARRANTIES OF MERCHANTABILITY OR FITNESS FOR ANY PURPOSE.

1.F.5. Some states do not allow disclaimers of certain implied warranties or the exclusion or limitation of certain types of damages. If any disclaimer or limitation set forth in this agreement violates the law of the state applicable to this agreement, the agreement shall be interpreted to make the maximum disclaimer or limitation permitted by the applicable state law. The invalidity or unenforceability of any provision of this agreement shall not void the remaining provisions.

1.F.6. INDEMNITY - You agree to indemnify and hold the Foundation, the trademark owner, any agent or employee of the Foundation, anyone providing copies of Project Gutenberg™ electronic works in accordance with this agreement, and any volunteers associated with the production, promotion and distribution of Project Gutenberg™ electronic works, harmless from all liability, costs and expenses, including legal fees, that arise directly or indirectly from any of the following which you do or cause to occur: (a) distribution of this or any Project Gutenberg work, (b) alteration, modification, or additions or deletions to any Project Gutenberg work, and (c) any Defect you cause.

Section 2. Information about the Mission of Project Gutenberg

Project Gutenberg is synonymous with the free distribution of electronic works in formats readable by the widest variety of computers including obsolete, old, middle-aged and new computers. It exists because of the efforts of hundreds of volunteers and donations from people in all walks of life.

Volunteers and financial support to provide volunteers with the assistance they need are critical to reaching Project Gutenberg’s goals and ensuring that the Project Gutenberg collection will remain freely available for generations to come. In 2001, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation was created to provide a secure and permanent future for Project Gutenberg and future generations. To learn more about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation and how your efforts and donations can help, see Sections 3 and 4 and the Foundation information page at www.gutenberg.org.

Section 3. Information about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

The Project Gutenberg Literary Archive Foundation is a non-profit 501(c)(3) educational corporation organized under the laws of the state of Mississippi and granted tax exempt status by the Internal Revenue Service. The Foundation’s EIN or federal tax identification number is 64-6221541. Contributions to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation are tax deductible to the full extent permitted by U.S. federal laws and your state’s laws.

The Foundation’s business office is located at 41 Watchung Plaza #516, Montclair NJ 07042, USA, +1 (862) 621-9288. Email contact links and up to date contact information can be found at the Foundation’s website and official page at www.gutenberg.org/contact

Section 4. Information about Donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

Project Gutenberg™ depends upon and cannot survive without widespread public support and donations to carry out its mission of increasing the number of public domain and licensed works that can be freely distributed in machine-readable form accessible by the widest array of equipment including outdated equipment. Many small donations ($1 to $5,000) are particularly important to maintaining tax exempt status with the IRS.

The Foundation is committed to complying with the laws regulating charities and charitable donations in all 50 states of the United States. Compliance requirements are not uniform and it takes a considerable effort, much paperwork and many fees to meet and keep up with these requirements. We do not solicit donations in locations where we have not received written confirmation of compliance. To SEND DONATIONS or determine the status of compliance for any particular state visit www.gutenberg.org/donate.

While we cannot and do not solicit contributions from states where we have not met the solicitation requirements, we know of no prohibition against accepting unsolicited donations from donors in such states who approach us with offers to donate.

International donations are gratefully accepted, but we cannot make any statements concerning tax treatment of donations received from outside the United States. U.S. laws alone swamp our small staff.

Please check the Project Gutenberg web pages for current donation methods and addresses. Donations are accepted in a number of other ways including checks, online payments and credit card donations. To donate, please visit: www.gutenberg.org/donate.

Section 5. General Information About Project Gutenberg electronic works

Professor Michael S. Hart was the originator of the Project Gutenberg concept of a library of electronic works that could be freely shared with anyone. For forty years, he produced and distributed Project Gutenberg eBooks with only a loose network of volunteer support.

Project Gutenberg eBooks are often created from several printed editions, all of which are confirmed as not protected by copyright in the U.S. unless a copyright notice is included. Thus, we do not necessarily keep eBooks in compliance with any particular paper edition.

Most people start at our website which has the main PG search facility: www.gutenberg.org.

This website includes information about Project Gutenberg, including how to make donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, how to help produce our new eBooks, and how to subscribe to our email newsletter to hear about new eBooks.

Table of Contents

SEKASOINTUJA

SISÄLLYS.

SEKASOINTUJA.

SYYSTUNNELMA

SOTALAULU

ENNEN — NYT —

TE NAISET — —

POHJATUULEN TUVILLA.

TROPIIKIN ALLA.

EN TAHDO — —

OLIS' KYLLÄKIN SYYTÄ — —

KEINUTAN KAIKUA.

MERIMAISEMA.

RESITATIIVI I.

LAULAJAN LADULTA.

ERÄS PIKAKUVA. —

TULE KANSSANI — —

RUKOUS.

RESITATIIVI II.

VANHA TARU.

ILTATUNNELMA.

ELÄMÄLLE.

LAULUJEN YÖSSÄ

MINÄ VIILLÄTÄN YÖLLISTÄ ULAPPAA — —.

NIIN HYVIN MÄ YMMÄRRÄN KAIKKI NE — —.

MINÄ KAIHTIEN KUJIA KULJEKSIN — —.

JOSPA VOISIN NUKKUA — —.

NYT EN MINÄ ENÄÄ ITKEKKÄÄN — —.

IKUINEN HENKI, IKUINEN AINE — —.

NIIN KAUKAA HILJASEEN YÖHÖN — —.

SUA KATSOA MIELISIN KAUVAN SILMIIN — —.

KUN TUNNETTANI HYVÄILET — —.

MUN PÄÄSSÄNI HUIMAA HURJASTI — —.

MINÄ MIELISIN HILJAA, HELLÄSTI — —.

NYT KUN NE KAIKKI OHITSE ON — —

MINÄ TUNSIN KUINKA SE SYTTYI TAAS — —.

TAAS SOIVAT NE SUURET SURUT — —.

OI TERVE, LEMPEÄ TUONETAR — —.

TARJOSI TAIVAS MINULLE RAUHAN — —.

MINÄ TUNNEN KUINKA SE PULPPUAA — —.

MINÄ HIIVIN SYRJIÄ SYVÄNTEEN — —.

HIIHDÄN YÖHÖN AAVIKOLLE — —.

YLLÄTÄ IKUINEN YÖ — —.

SUO ANTEHEKS' HULLU HURJUUTEIN — —.

AFORISMEJA

ASEHET ALAS! — —.

EI AINA SE OLE MUSTA — —.

MIHIN VERTAISIN MA MAISEN MAINEEN? — —.

MUN TUNTUU SILLE — —.

KUN KUOLEMAN ENKELI LUOKSENI HIIPII — —.

VALO KAUNEHIN ON, KUN TUMMIN ON VARJO — —.

MIKS' TEHTIIN NIIN? — —.

NÄIN SANOTAAN — —.

ON MAAILMA KUIN MELUAVA MARKKINA — —.

JÄÄSTÄ ON SILMÄN SEINÄ — —.

MA MUILLE LUOVUTTAISIN ELON PITKÄN — —.

THE FULL PROJECT GUTENBERG™ LICENSE