The Project Gutenberg eBook of Syksyisiä säveliä

This eBook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this eBook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

Title: Syksyisiä säveliä

Runoja

Author: Urho Wiljo Walakorpi

Release date: December 13, 2023 [eBook #72400]

Language: Finnish

Original publication: Hämeenlinna: Boman & Karlsson, 1905

Other information and formats: www.gutenberg.org/ebooks/72400

Credits: Tapio Riikonen

*** START OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK SYKSYISIÄ SÄVELIÄ ***

SYKSYISIÄ SÄVELIÄ

Runoja

Kirj.

URHO HAAPANEN [U. W. Walakorpi]

Hämeenlinnassa, Boman & Karlssonin kustannuksella, 1905.

SISÄLTÖ:

I.

Syksy.

Minä tahtoisin katkoa kahleet maan.

En tahdo painaa päätäni.

Pakkasessa.

Se on houkka mi vaivoja vaikertaa —

Onnekas.

Ulkokullatuille.

Ilta.

Yö vaikka on synkkä mun sielussain.

Talvi-ilta.

Laulu yössä.

Sonetti.

Ja vielä mä uhmata uskallan —

Näin unta.

Ja kuitenkin.

Työväen sonetti.

Helise, mun harppuni.

II.

Toukokuussa.

Kun sua muistan.

Sinipiikojen laulu.

Lempeni.

Sun vertaisinko kukkaan nukkuvaan —

Kulkuripoika.

Samettisilmä.

Voi sua, veitikka!

Minä korpehen kauaksi muutan.

Me soudamme siimessä leppien.

Pimeyttä ma vain näin ympärilläin.

Metsolassa.

Tän pojan laulu.

Sain ruusun sulta.

Jääkylmin katsein katselen.

Sen sinisen siimehen helmassa.

Mä uskoin ennen unihin.

Minä tahdon sun helmaani kietoa.

I.

Syksy

Jo on pilvissä selkeä taivas, ja yön jo on peitossa maa, ja kuolema luonnossa kulkee ja kantavi valtikkaa.

Jo on usvien verhossa rannat,

yö yllä on niidenkin,

ja koivut on kyynelesilmin

ja katsehin murheisin

ne katsovat, itkevät kuuset;

mure kaikkea kahlitsee —

Oi, vieläkö päiväksi kerran

yö synkeä valjennee?

Ja vieläkö kevätkin koittaa

taas jäljestä syksyisen,

ja vieläkö kukkaset puhkee

ja toivehet ihmisten?

Ei toivoa, riemua yhtään!

Ei mull' ole ainakaan.

Minä toivottomuudessa kuljen

ja kaihoja laulan vaan.

Minä tahtoisin katkoa kahleet maan —

Minä tahtoisin katkoa kahleet maan ja uudestansa sen luoda; minä tahtoisin laulaa lempeä vaan ja kaikille onnea suoda ja itkeä itkut ne ihmisien ja maailman murehet kantaa ja lapsille synkeän syksyisen, jotk' kulkevat kumpuja kyynelten, ma tahtoisin auvoa antaa.

Ja ma tahtoisin päivyen kohottaa taas taivaalle uudestansa, ja ett' olis maa tää auringon maa ja kansa tää auringon kansa, ja että ei tääll' olis syksyä, yötä, vaan ainaista riemua, onnea vaan, ja toiset ei toisilla teettäisi työtä ja kantaisi vääryys ei valtikkataan.

Oi kuink' olis armasta silloin täällä, kun alla ei huolien huokaisi maa, kun leyhyisi vuorilta suviset tuulet, ja ilm' olis puhdasta tuoksuavaa, kun laulut ne helkkäisi metsissä, mailla, kun maan lapset kulkisi vaivoja vailla, kun sijansa saisivat aattehet suuret, ja rinnoissa ihmisten olis niiden juuret, ja elo olis ainaista päivää —

Oi, kuink' olis armasta silloin täällä: ei miel' olis synkkä, ei pystyä tie, jok' ainoa kulkisi kukkien päällä — mut' kuinkahan kaukana aika se lie?

Olen uottanut sitä ja vieläkin uotan. Ma turhaanko toivon ja turhaanko luotan ja haaveita hulluja haaveksin vain, ja konsana aika se tuo eikö koita, ja konsana elo eikö kuoloa voita, ja ainako täällä on huolta ja vaivaa, ja ainako surut synkät sielua kaivaa, ja ainako yllä on yö, ja konsana lopu eikö orjien työ, ja vaikene armaampi aamu?

Se aamu, se kerran on valkeava, ja sen aamun, sen täytyvl valjeta.

En tahdo painaa päätäni.

En tahdo painaa päätäni, en tahdo orja olla: on vapaa, vapaa henkeni. Kuin kuusi kalliolla pää pystyssä oon seisova, jos tuulee tuulet tuimina ja vinkuu viimat kohtalon tai rauhaisata on.

En tahdo rukoella, en: on orjien se työtä; en tahdo käydä anellen ja kerjuusauva myötä. Töit' olkoon muiden teot ne, mut' ei ne sovi minulle: ken kantaa päätään pystyssä, se ei voi kerjätä.

En tahdo ostaa kunniaa mä pelkureitten lailla; jos en mä muuten sitä saa, oon silloin sitä vailla; ja jos mä sitä kaipailen, mä töilläni sen ansaitsen: työ kunnian tuo tullessaan, ei kulta konsanaan.

En tahdo olla petturi mä eessä Jumalani, mun vaikka maatuis' maineeni ja kuolis kunniani: on paremp' eessä ihmisten vaikk' olla suurin syntinen kuin käydä eessä Herransa vain valehurskaana.

Pakkasessa.

Paukkuu tammipakkanen, tuul' on pohjanpuolla. Poika pieni värjyen usten ulkopuolla seisoo ryysyvaatteissa, kalpeana, kurjana, jalka pieni paljas on katse arka, levoton.

"Avatkaatte! Avatkaa!"

Näin saa sanotuksi.

"Mua jäätää, paleltaa!"

Mut' ei aukee uksi.

Kiinni pysyy. Värjyen

Kolkuttaapi poikanen.

Huulet yhteen puristuu.

Paukkuu tuima tammikuu.

Koittaa aamu armainen. Ken on poika tuolla, Kalpeekasvo, ryysyinen usten ulkopuolia? Siinä nukkuu: jäätyneet poskillaan on kyynelveet, silmä puoliks' avoinna täynnä tuskaa, kaihoa.

Se on houkka mi vaivoja vaikertaa —

Se on houkka, mi vaivoja vaikertaa ja haastavi huolistansa! Paras käydä on seppele otsallaan ja riemu se rinnassansa, paras nauttia nautinnonaikana elon onnesta, elämän riemusta: kas, aika se entävi, joutuun käy ja ilta jo ennättäy.

Lyhyt aika on meille mi annettiin, kesä kerkeä nuoruutemme, pian talvi se ankara luntansa on heittävä hapsillemme, pian ryppyjä otsalle ilmaantuu, pian nuoruus ja kauneus kuivettuu, pian saapuvi syksy ja kaikki se lyö, ja silloin on ehtinyt yö.

Oi, emmekö silloin me nauttisi siis, kun nauttia meillä on valta! Maan lapsi, sa katko'os kahlehesi ja nouskosi murheitten alta! Et surra, et huolla, et itkeä saa! Niin kukkiva, kaunis ja suuri on maa, ja taivas on kirkas ja maailma on sees! Oi, sulje sä päivä sun sydämees!

Onnekas.

Uhmata, seistä ja uskaltaa, kuohua kosken lailla, katsoa pilkaten maailmaa, katsoa pelkoa vailla, hymyillä kirkkaus otsalla, nuorena olla ja vapaana, lempiä, leikkiä, nauraa vaan — Oi, sepä onnekas päällä on maan, näin kuka silloinkin tehdä voi, kuolo kun kulkevi, ukkonen soi!

Ulkokullatuille.

Voi miten, voi miten halveksin teitä, päällenne katsoa viitsi ma en, joukkiot, joidenka kasvoissa pyhyys loistavi kirkas ja taivahinen.

Luulette, että mun pettää te voitte —

Turhia! Sielunne pohjahan nään:

siellä on ruumenta, siellä on ruhkaa,

puutu ei viekkainta vilppiäkään.

Voi miten, voi miten halveksin teitä!

Kuulkaa te neuvoni: parhainta ois,

että jo vihdoinkin valheitten naamarin

heittäisitte te kasvoilta pois!

Elkää te uskoko, autuutta että

kasvoilla kauneilla saavutatte,

elkää te uskoko, että te voitte

salata synkeän sielunne.

Tyhmyrit! Kullatut farisealaiset!

Viisaammat nauravat nauruansa,

naurua pilkan ja naurua herjan —

tyhmiltä saatte te kunniata.

Nauran ma teitä ja raskaasti huokaan: voi teitä, pettäjät itsennekin! Voi teitä valhetten viitoissa käyvät — säälin mä teitä ja halveksin.

Ilta.

Mi ihme ilta, vakaamielinen ja kaunis, kalpea ja tenhovainen: maat, metsät nukkuu lailla lapsien verhossa hämäräisten verhojen, ja iltasoitanto soi ihanainen kuin enkel' laulu korkeudessa, se kaikuu metsistä ja vaaroilta ja sulauupi tuulten hyminään niin hellään, leppeään ja lämpimään.

Mi ihme ilta! Rauha täyttää maan, ja luonto uinuu onni otsallansa! Niin kaunis on se tuossa nukkuissaan, niin hertas hymyily on huulillaan — ei mikään häiritse sit' unessansa. Autuutta tulvillaan sen sielu on, siks' onkin katseensa noin suruton ja silmäänsä ei kyynel sumenna — Oi rauhan ilta, ilta ihana!

Sä sielu, joka uuvuit taisteloon jo päästä mielit rauhan satamahan, nyt nukahtaos illan suuteloon, sen lauluun nukahtaos, soitantoon niin hellään, sointuvaan ja suloisahan! Tänlaisena iltana ken kuolla saa, se mitään ei voi enää kadottaa, ei mitään ihanampaa toivoa — Sä sielu, joka kärsit, nukahda!

Yö vaikka on synkkä mun sielussain —

Yö vaikka on synkkä mun sielussain ja syömmeni itkee verta, niin annan ma otsani loistaa vain kuin loisti lapsena kerta, niin annan ma huuleni hymyillä ja tahdo en surra, en itkeä, ja tahdo en muille ma näyttää mun sieluni synkeyttä.

Ja siksi ne, siksi ne luulevatkin, ma ett' olen onnekas täällä, ma ett' olen mies mitä riemuisin joka kulkevi kukkien päällä. Ei tiedä he siitä ei rahtuakaan, mitä kärsinkään joka hetki, ja miten on pystyä tieni mun tää ja työlästä elämän retki.

Oi, ihmiset jospa te tietäisitte, miten poveni mun liekkivi, palaa, miten henkeni hehkuvi rauhatonna ja rintani riutuvi salaa, niin ette te hymyäis' varmaankaan kun teille ma hymyäisin, jok'ainoa katsoisi kaihoten vaan, ja ma säälin keskelle jäisin.

Talvi-ilta.

Talvinen ilta. Sammunut hiillos töllissä pienessä tuhkaksi on.

Himmeä, sairas on äityen katse. Lapset ne pyörivät ympärillään, lapset ne pyörivät pyytäen leipää.

Veikon on nälkä ja siskon on nälkä, viimeinen kannikka syöty on juur'! veikon on kylmä ja siskon on kylmä, anna ei lämpöä tummunut tuhka.

Himmeä, sairas on äityen katse. Painunut kiinni on raukea silmä. Valkeat liljat ne poskilla kukkii, tunturin luntakin valkeammat — käs' se on polvelle hervahtanunna, käs' se on kylmänä niinkuni jää.

Pimeä on pirtti ja ahdas ja synkkä, pimeämpi lasten ja äityen mieli. Pimeä on pirtti, mut' ulkona on ilta kaunis on, kirkas ja lempeäkin: kullassa kuuhuen hanget ne läikkyy, tähtöset kirkkaina kimmaltavat, yöttäret kummuilla leikkiä lyövät: säihkyvät tummat ja tuliset silmät, notkuvat varret ja kiiltävät vyöt —

Pakkanen paukkuvi nurkissa töllin.

Äiti ja lapset on nukkunehet.

Laulu yössä.

Tämä rauhallisuus mua painanut on, minä tuulehen tahdon ja taistelehon ja sinne, mis' aallot ne hurjimmin lyö, ja missä ei tuskat ne sielua syö, ja missä ei itketä illoin, ja missä on riemua, nautintoa ja tulta on naisien suukkosissa, ja elämä on kuohua kuumaa, joka nostaa ja tenhoo ja huumaa ja sielulle kaikkea suo — Minun tuntea täytyvi tuo!

Ja siksi mä kaihoan pois, pois, pois! Olen ollunna onnea vailla, olen kantanut kaihoa rinnassain ja kulkenut kulkurin lailla. Vaan nytpä, oi, nytpä en tahdokaan, minä murheita muistella ollenkaan, nyt kerrankin nauttia tahdon! Siis pois, pois täältä jo, kauaksi pois! Ilon tahdon mä kulkea teitä. Pois sinne, miss' tuskia tunneta ei ja rimmet ei rintoja peitä!

Sonetti.

On menneet kaikki, mutta rinnassani ei sittenkään oo yötä synkeää: on vielä hymyn pilvet huulillani ja vielä uskallan mä ylvästää.

On peittynynnä pilviin taivahani, ja ympärilläni ulvoo myrskysää, mut vielä nauran pilkkanauruani ja vielä silmäni mun liekehtää.

Se miestä todistaa ja uskallusta näin uhmata kun yössä uskaltaa, kun elo kohti kulkee kuolon usta

ja kaikkiall' on synkkää, sumeaa. Mut' en mä työtä pelkää, ponnistusta en kuolon hymyilyä kamalaa.

Ja vielä mä uhmata uskallan —

Ja vielä mä uhmata uskallan, yö vaikka on ylläni tumma ja purttani haurasta myrskyt lyö ja suuri on huolien summa.

Ja vielä mä toivoa uskallan ja uskoa päivyen koittoon ja aamuni armahan valkeuteen ja onneni oikean voittoon.

Näin unta —

Näin unta ma ett' olin kuollunna ja ma hautahan laskettiin — Mut' ollut ei kyyneltä poskilla: oli kasvot ne kalseita niin —

Ja hänkin, ma jost' olin uinaillut, vain kylmänä seisoi siin' — Näin unta ma ett' olin kuollunna, ja ma hautahan laskettiin.

Ja kuitenkin —

Sinä uhmaten, uhmaten kohotat pään ja lausut: en tahdo ma kantaa, en tahdo ma kantaa kahlehia, elämälle en voittoa antaa! Meri vapaa, laaja mun lempeni on, meri myrskyvä, hyrskyvä, kahlimaton, ja sellainen olla ma tahdon! Ja sellainen oon minä, sellainen, en siedä ma aitoja, en, en, en, merikään se ei aitoja siedä, merikään se ei orjuutta aavista, ja kahleista meri ei tiedä. Ja kuitenkin kannat sä kahleita! Ne painavat, painavat sua!

Ja vaikka sun mielesi miehekäs ois, ja voimasi ihmeitä tehdä vois, niin niitä et katkottua, sinä konsana, konsana, konsana saa: elo onpi sun rautoihin lyönyt, elo onpi sun kahlinut kahleillaan ja mierohon onpi sun myönyt, elo, jonka sä tahdoit voittaa, ja jolleka uhmasit sä — Olet orja sä, elämän orja, mut' et meri myrskyävä!

Työväen sonetti.

Me nousemme kuin taimet mullan alta,

me nousemme kuin merten lainehet.

Päämäärä silmiin siintää ihanalta.

Pelätä meit' ei vaivat, vastukset.

Vapise, orjuus! Pelkää sorron valta!

Vapiskaa, kahleet, orjuusaattehet!

On kohta, kohta joka kukkulalta

vapauslaulun soiva sävelet.

Vapise, herruus! Noussut nyt on kansa

mi sietävä ei sua konsanaan;

on noussut joukko, joka tahdollansa

on oikeuden tuova maailmaan, ja joka hirmuinen on vihassansa ja voittamaton, suuri voimassaan.

Helise, mun harppuni!

Helise, mun harppuni, soi somin kielin lämmitä lauluni lapsia maan! Mieliä nosta ja syömmiä seestä, tuskia liennä ja huolia poista, helkkyös riemuksi ihmisien!

Helise, mun harppuni, soi somin kielin!

Kaikuos, kaikuos, kanteleni!

Soi kuni ukkosen uhmaava soitto,

soi kuni läntisen lempeä laulu

lehdikon helmassa iltasin soi!

Lyö, minun rintani, lähteenä läiky!

Pulppua, pulppua, liekki ja lyö!

Olkosi, mieleni, niinkuin päivä,

suvinen, lempeä, päilyvä päivä,

jonka ei pinnalla pilviä näy!

Sykkiös, syömmeni, syömmeni nuori,

kaikelle kauniille sykkiös sä!

Verteni vetreät virrat te juoskaa

niinkuni juoksevat keväiset purot

riemusta pulputen läikkyellen.

Viel' olen nuori ja tarmoa täynnä, vielä en murtua tahdo ma en! Nuor' olen, siksi ma lemmestä laulan, nuor' olen, siksi ma riemusta soitan, tunne en tuskia, murheita en!

II.

Toukokuussa.

Hymyy taivas, hymyy maa, tuomet, koivut lehden saa, läikkyy lähteet, purot soivat, pellot vihreet vihannoivat, ilm' on täynnä lämpöä, elo sekä elämä elpyy uuteen elohon — Tullut Suomeen suvi on!

Suvi armas, suloinen! Sulaa rimpi sydämen, toiveet elpyy, syttyy lempi, huolet kaikki kaikkoaa! Puhdas niin on ilman tuoksu, vetreä niin virran juoksu, kaunis niin on luojan maa!

Kuulkaa ääntä rinnastani, nähkää loiste kasvoillani! Enkö tuntis' onnea, enkö lauluun laikahtaisi, huolta, tuskaa unhottaisi: aik' on auvon tullunna!

Aika auvon, leikin, lemmen ilta unen, haavehen! Lennä, laulu, lennä, liidä, kerro, mitä osaa en, mieli seestä jokaisen!

Kun sua muistan —

Kun sua muistan, sua vain, niin kaikk' on helppoa, on silloin riemu rinnassain ja ots' on kirkasna.

Kun sua muistan, tyttönen,

en muuta muistakaan,

ja surut sammuu sydämen

ja huolet kokonaan.

Mut' tiedä en, miks' sua vain muistella täytyy mun, ja tiedä en, miks' sielussain säilyypi kuva sun.

Sinipiikojen laulu.

Riemua, riemua, riemua vaan! Murheita emme me muistelekaan, tanssimme laulamme, leikkiä lyömme, leijumme, keijumme ympäri maan.

Kukkaset kukkivat, tuoksuvat puut, laulavat leivot ja lintuset muut — Kummako, kummako, että on meillä nuortea mieli ja naurussa suut!

Kaunis on Metsola, kaunis on maa! Puhdasta ilma on, tuoksuavaa, Kummako että on, otsamme kirkas! Onnekas ken täällä kulkea saa!

Lempeni.

Kevähällä se liekehti leimuamaan minun lempeni lyhkäinen — ees' syksyhyn asti se säilynyt ei: oli lasketut päivät ne sen.

Kevähällä se liekehti leimuamaan, ja lempeä suurt' oli se, oli autuutta täynnä ja auvoa vaan sitä siksi en kaipaile.

Sun vertaisinko kukkaan nukkuvaan —

Sun vertaisinko kukkaan nukkuvaan, tuon laakson lemmikkihin ihanaan, min katse on niin kaihomielinen, tai taivon kevät-öisen tähtehen, mi läpi välkkyy sumun etäisen?

Sun katseesi on täynnä kaihoa kuin katse lemmikinkin laaksossa, ja kaihomielin katsoo tähtikin tän elon murheisiin ja taistoihin — niin katsoo se kuin katsot sinäkin.

Kulkuripoika.

Älä, äitini, itke ja vaikerra, Älä suotta sä huolia kanna! Minun silmiini siintävi maailma, niin suurena, kauniina, kirkkahana, ja mun täytyy se tuntea, nähdä, kotitöllissä viihdy mä en!

Kotitölli on ahdas ja pienoinen, mutta maailma on suuri ja laaja; kotipeltoja muokata tahdo mä en: minä teitä ja polkuja lemmitsen ja kulkurin pussia kannan ja riemuisa mieleni on.

Minun täytyvi maailman riemusta tuhat tuntea tuulahdusta! Oi, äiti, jos tietäsit millaista on kaihota, kaihota, kaihota, ja mä kaihoan, oi, minä kaihoan ulos ilmahan raittihiseen!

Ei viihdytä, ei, mua synkeys tää, tämä rauhallisuus, tämä tuska! Tämä työ se on raskasta, jäädyttävää, vapautta mä mielin jo hengittää — Oi, jääkösi hyvästi, äiti, nyt on riemuisa poikasi sun!

Samettisilmä.

Hei, sinä heilani samettisilmä, kankahan kaunein kukka, kuulehan kuinka ma haastan sulle, tyttöni pellavatukka!

Yksin on ollessa päivyet pitkät,

illat on ikävät, tummat;

yksin on ollessa murheisna mieli,

suuret on surujen summat.

Paras on meidänkin yhtehen mennä,

paras on paiskata kättä,

paras on luvata, ett' emme koskaan

aio toistamme jättää.

Mitä sinä arvelet, samettisilmä?

Hei, sinä hymyät mulle!

Siis se on päätetty, siis se on päätetty!

Tavarani annan ma sulle.

Minä annan sulle, ja sinä annat mulle,

yhtehen kaikki me lyödään,

yhdessä töllissä asutaan

ja yhdessä pöydässä syödään.

Hei sinä heilani samettisilmä!

Ilo nyt on alkava vasta!

Onnetar-neiti jo hellien katsoo

minuakin, syksyn lasta.

Voi sua, veitikka!

Voi sua, veitikka, voi sua, tyttö, kohta sä, kohta sä hurmasit mun katseilla kummilla, silmillä tummilla: orjasi, orjasi nyt olen sun.

Voi sua, veitikka, luullut en oisi, että mun voisit sä kahlehtia, katseella yhdellä orjaksi tehdä, katseella yhdellä ainoalla.

Minä korpehen kauaksi muutan —

Minä korpehen kauaksi muutan, ja sinne mä töllini teen, ja peltoni vierelle raivaan mä kuultavan, kirkkahan veen.

Teen töllini hongista korven,

ikikuusista teen minä sen

ja tyttöni tummean saatan

mä alle sen orsien.

Me raadamme, raivaamme kaksin,

työn teemme me yhdessä,

ja vaikkakin pakkanen paukkuu,

niin meillä on lämmintä.

Ilo aina se kattohon kumpuu, ja kirkas on päivä ja yö, ei raadanta raskaalta tunnu, on helppoa toimi ja työ.

Me soudamme siimeessä leppien —

Yö kaunis ja kirkas ja hiljainen, ja kuuttaret kultia valaa — Me soudamme siimeessä leppien ja povemme liekkinä palaa.

Ja lainehet laulavat laulujaan

ves' soittavi kokassa venhon,

ja povi on tunteita tulvillaan

ja mieli on vallassa tenhon —

Me soudamme siimeessä leppien — ja syysyön sävelet helkkää, ja poskill' on ruskotus aamuinen ja rinnoissa riemua pelkkää —

Pimeyttä ma vain näin ympärilläin —

Pimeyttä ma vain näin ympärilläin, ja mieleni mun oli musta, ja yö oli pohjassa sydämen, ja en löytänyt lohdutusta.

Mut' nyt olen kirkas ja valoisa,

ja nyt minä uskallan luottaa

ja katsoa silmihin murhetta

ja aamua onneni uottaa.

Sinä tyttönen, oi, sinä enkeli, sinä oot minun öitteni tähti, sinä purppurin päärmäsit päiväni, ja sinusta mun voimani lähti.

Metsolassa.

Leikkikäämme hetkinen kera pienten sirkkujen, nekin ylhääll' oksillansa touhuilevat riemuissansa.

Hyv' on täällä leikkiä

salon suuren sinessä,

tanssia ja touhuella,

riemuita ja naureskella.

Nuoruus meill' on rinnassa, hartioill' ei huolia, ikuisesti omanamme pitäkäämme nuoruuttamme.

Tän pojan laulu.

Kaksioista heiliä ollut on mulla ja nyt se on kolmastoista. Kaunis on, armas ja sievä ja hellä — en ole nähnynnä moista!

Kuustoista vuotta se juuri nyt täytti,

kaunis se on kuni kukka;

silmät on siniset taivahan lailla,

tukka on pellavatukka.

Kakstoista heiliä ollut on mulla,

mutta nyt huoli en noista:

armaampi, armaampi, mieluisampi

on tämä kolmastoista.

Varsi on notkea, katse sen syvä,

käynti sen ketterä, sorja.

Voi miten, voi miten häntä mä lemmin!

Tyttöni oon minä orja.

Suvi kun saapuvi, lintuset taasen

laativat laulunpäitä,

silloinpa, silloinpa tämäkin poika

pulskeita viettävi häitä.

Silloinpa, silloinpa heilini saatan

pirttini orsien alle.

Hän kun on luonani, en minä koskaan

kaihoa maailmalle.

Sain ruusun sulta —

Sain ruusun sulta mä, neito kulta, sait laulun palkaksi siitä sie. Nyt kuollut kukka on, tummatukka, ja kuollut lempemme myöskin lie.

Sä läksit, neito, ja minä keito jäin yksin kaihoten suremaan. Nyt povi palaa ja sydän halaa taas sua luokseni, sua vaan.

Oi, riennä, riennä ja tuska liennä, sä muista muinaista lempeä! Suo ruusu mulle Vain sulle, sulle on silloin lauluni helkkyvä.

Jääkylmin katsein katselet —

Jääkylmin katsein katselet sä aina, aina mua — Voi, oisko aika mennyt tuo jo voinut unhoittua?

Jääkylmin katsein katselet,

et viihdy seurassani —

Voi, oisko taasen tyhjiä

mun olleet unelmani?

Mä lankeen yöhön pimeään,

oon murhemieliä keito.

Sä kartat, kartat katsettain,

käyt ohitseni, neito.

Käyt ohitseni vieraana; et enää tunne mua. Voi, oisko aika mennyt tuo jo voinut unhoittua?

Sen sinisen siimehen helmassa —

Ja sen sinisen siimehen helmassa kera impeni istuin mä. Oli laskenut aurinko ammoin jo ja ilm' oli viileetä.

Kesäöinen rauha se leijueli

yli maitten ja mannerten.

Ja me lempeä leikkien istuttiin

ja haaveita hautoillen.

Ja sen sinisen siimehen helmassa

unet näimme me kauneimmat:

rusopilvet ne souteli taivaalla

ja auteret armaisat.

Ja sen sinisen siimehen helmassa

me uskoimme: onnea on,

ja onnea suurta ja korkeata,

ja sen määrä on mittaamaton.

Mut' oisiko elämän aalloilla nyt syntynyt usko jo uus': oi missä on onni, mit' etsimme, oi missä on onnekkuus?!

Mä uskoin ennen unihin —

Mä uskoin ennen unihin — nyt enää usko en: nyt uskon vainen tyhjyyteen ja pimeytehen.

Mä uskoin silmiin tyttösen,

sinisiin silmihin;

mä uskoin kesään ikuiseen

ja ikikukkihin.

Unelma: tyhjyys — muuta ei;

sen jälkeen tuska saa

ja syksy synkkä sydämeen,

mi kukat kuolettaa.

Voi, mua poikaa poloista,

mies raukkaa etsivää!

Voi, yötä, mik' on ylläni,

niin tummaa, synkeää!

Mut' oma syyni: unihin mä miksi uskoinkin ja kesän ikuisuutehen ja sinisilmihin.

Minä tahdon sun helmaani kietoa —

Minä tahdon sun helmaani kietoa ja painaa sun rintaani vasten! Oi, ollahan ystävät, ollahan oi! Niin tapa on hyvien lasten. Ja lapsia oomme me kumpikin — miks' emme me hyviä oisi, miks' emme me yhdessä hymyillen ja toistemme lemmestä nauttien elonpolkua kulkea voisi! Minä tahdon sun helmaani kietoa, ja irti en päästä mä sua; minä tahdon, sä ett' olet omani ja että sä lemmit mua! Oi, ollahan ystävät, ollahan oi, niin riemua meillä on aina, satakielien soitot ne korviimme soi, ja huolet ei harteilla paina, ja kaunis on päivä ja kirkas on yö — Oi, tulkosi helmaani, kulta! Oi, kuuletko rintaani, kuinka se lyö: saat lempeni liekkivän multa! Me käykäämme lempien, leikkien ilahuttaen toistamme, tyttönen, tämä taipale loppuun saakka; ja vihdoin, kun ehtinyt ilta on, ja kellot ne vuorilta soivat, me yhdessä painumme lepohon me uinumme huulilla hymy, ja silmissä siintävä päivä.

*** END OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK SYKSYISIÄ SÄVELIÄ ***

Updated editions will replace the previous one—the old editions will be renamed.

Creating the works from print editions not protected by U.S. copyright law means that no one owns a United States copyright in these works, so the Foundation (and you!) can copy and distribute it in the United States without permission and without paying copyright royalties. Special rules, set forth in the General Terms of Use part of this license, apply to copying and distributing Project Gutenberg™ electronic works to protect the PROJECT GUTENBERG™ concept and trademark. Project Gutenberg is a registered trademark, and may not be used if you charge for an eBook, except by following the terms of the trademark license, including paying royalties for use of the Project Gutenberg trademark. If you do not charge anything for copies of this eBook, complying with the trademark license is very easy. You may use this eBook for nearly any purpose such as creation of derivative works, reports, performances and research. Project Gutenberg eBooks may be modified and printed and given away—you may do practically ANYTHING in the United States with eBooks not protected by U.S. copyright law. Redistribution is subject to the trademark license, especially commercial redistribution.

START: FULL LICENSE

THE FULL PROJECT GUTENBERG™ LICENSE

PLEASE READ THIS BEFORE YOU DISTRIBUTE OR USE THIS WORK

To protect the Project Gutenberg™ mission of promoting the free distribution of electronic works, by using or distributing this work (or any other work associated in any way with the phrase “Project Gutenberg”), you agree to comply with all the terms of the Full Project Gutenberg License available with this file or online at www.gutenberg.org/license.

Section 1. General Terms of Use and Redistributing Project Gutenberg electronic works

1.A. By reading or using any part of this Project Gutenberg electronic work, you indicate that you have read, understand, agree to and accept all the terms of this license and intellectual property (trademark/copyright) agreement. If you do not agree to abide by all the terms of this agreement, you must cease using and return or destroy all copies of Project Gutenberg electronic works in your possession. If you paid a fee for obtaining a copy of or access to a Project Gutenberg electronic work and you do not agree to be bound by the terms of this agreement, you may obtain a refund from the person or entity to whom you paid the fee as set forth in paragraph 1.E.8.

1.B. “Project Gutenberg” is a registered trademark. It may only be used on or associated in any way with an electronic work by people who agree to be bound by the terms of this agreement. There are a few things that you can do with most Project Gutenberg electronic works even without complying with the full terms of this agreement. See paragraph 1.C below. There are a lot of things you can do with Project Gutenberg electronic works if you follow the terms of this agreement and help preserve free future access to Project Gutenberg electronic works. See paragraph 1.E below.

1.C. The Project Gutenberg Literary Archive Foundation (“the Foundation” or PGLAF), owns a compilation copyright in the collection of Project Gutenberg electronic works. Nearly all the individual works in the collection are in the public domain in the United States. If an individual work is unprotected by copyright law in the United States and you are located in the United States, we do not claim a right to prevent you from copying, distributing, performing, displaying or creating derivative works based on the work as long as all references to Project Gutenberg are removed. Of course, we hope that you will support the Project Gutenberg mission of promoting free access to electronic works by freely sharing Project Gutenberg works in compliance with the terms of this agreement for keeping the Project Gutenberg name associated with the work. You can easily comply with the terms of this agreement by keeping this work in the same format with its attached full Project Gutenberg License when you share it without charge with others.

1.D. The copyright laws of the place where you are located also govern what you can do with this work. Copyright laws in most countries are in a constant state of change. If you are outside the United States, check the laws of your country in addition to the terms of this agreement before downloading, copying, displaying, performing, distributing or creating derivative works based on this work or any other Project Gutenberg work. The Foundation makes no representations concerning the copyright status of any work in any country other than the United States.

1.E. Unless you have removed all references to Project Gutenberg:

1.E.1. The following sentence, with active links to, or other immediate access to, the full Project Gutenberg License must appear prominently whenever any copy of a Project Gutenberg work (any work on which the phrase “Project Gutenberg” appears, or with which the phrase “Project Gutenberg” is associated) is accessed, displayed, performed, viewed, copied or distributed:

This eBook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg™ License included with this eBook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

1.E.2. If an individual Project Gutenberg electronic work is derived from texts not protected by U.S. copyright law (does not contain a notice indicating that it is posted with permission of the copyright holder), the work can be copied and distributed to anyone in the United States without paying any fees or charges. If you are redistributing or providing access to a work with the phrase “Project Gutenberg” associated with or appearing on the work, you must comply either with the requirements of paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 or obtain permission for the use of the work and the Project Gutenberg trademark as set forth in paragraphs 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.3. If an individual Project Gutenberg electronic work is posted with the permission of the copyright holder, your use and distribution must comply with both paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 and any additional terms imposed by the copyright holder. Additional terms will be linked to the Project Gutenberg License for all works posted with the permission of the copyright holder found at the beginning of this work.

1.E.4. Do not unlink or detach or remove the full Project Gutenberg License terms from this work, or any files containing a part of this work or any other work associated with Project Gutenberg.

1.E.5. Do not copy, display, perform, distribute or redistribute this electronic work, or any part of this electronic work, without prominently displaying the sentence set forth in paragraph 1.E.1 with active links or immediate access to the full terms of the Project Gutenberg License.

1.E.6. You may convert to and distribute this work in any binary, compressed, marked up, nonproprietary or proprietary form, including any word processing or hypertext form. However, if you provide access to or distribute copies of a Project Gutenberg work in a format other than “Plain Vanilla ASCII” or other format used in the official version posted on the official Project Gutenberg website (www.gutenberg.org), you must, at no additional cost, fee or expense to the user, provide a copy, a means of exporting a copy, or a means of obtaining a copy upon request, of the work in its original “Plain Vanilla ASCII” or other form. Any alternate format must include the full Project Gutenberg License as specified in paragraph 1.E.1.

1.E.7. Do not charge a fee for access to, viewing, displaying, performing, copying or distributing any Project Gutenberg works unless you comply with paragraph 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.8. You may charge a reasonable fee for copies of or providing access to or distributing Project Gutenberg electronic works provided that:

- • You pay a royalty fee of 20% of the gross profits you derive from the use of Project Gutenberg works calculated using the method you already use to calculate your applicable taxes. The fee is owed to the owner of the Project Gutenberg trademark, but he has agreed to donate royalties under this paragraph to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation. Royalty payments must be paid within 60 days following each date on which you prepare (or are legally required to prepare) your periodic tax returns. Royalty payments should be clearly marked as such and sent to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation at the address specified in Section 4, “Information about donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation.”

- • You provide a full refund of any money paid by a user who notifies you in writing (or by e-mail) within 30 days of receipt that s/he does not agree to the terms of the full Project Gutenberg™ License. You must require such a user to return or destroy all copies of the works possessed in a physical medium and discontinue all use of and all access to other copies of Project Gutenberg™ works.

- • You provide, in accordance with paragraph 1.F.3, a full refund of any money paid for a work or a replacement copy, if a defect in the electronic work is discovered and reported to you within 90 days of receipt of the work.

- • You comply with all other terms of this agreement for free distribution of Project Gutenberg™ works.

1.E.9. If you wish to charge a fee or distribute a Project Gutenberg™ electronic work or group of works on different terms than are set forth in this agreement, you must obtain permission in writing from the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the manager of the Project Gutenberg™ trademark. Contact the Foundation as set forth in Section 3 below.

1.F.

1.F.1. Project Gutenberg volunteers and employees expend considerable effort to identify, do copyright research on, transcribe and proofread works not protected by U.S. copyright law in creating the Project Gutenberg™ collection. Despite these efforts, Project Gutenberg™ electronic works, and the medium on which they may be stored, may contain “Defects,” such as, but not limited to, incomplete, inaccurate or corrupt data, transcription errors, a copyright or other intellectual property infringement, a defective or damaged disk or other medium, a computer virus, or computer codes that damage or cannot be read by your equipment.

1.F.2. LIMITED WARRANTY, DISCLAIMER OF DAMAGES - Except for the “Right of Replacement or Refund” described in paragraph 1.F.3, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the owner of the Project Gutenberg™ trademark, and any other party distributing a Project Gutenberg™ electronic work under this agreement, disclaim all liability to you for damages, costs and expenses, including legal fees. YOU AGREE THAT YOU HAVE NO REMEDIES FOR NEGLIGENCE, STRICT LIABILITY, BREACH OF WARRANTY OR BREACH OF CONTRACT EXCEPT THOSE PROVIDED IN PARAGRAPH 1.F.3. YOU AGREE THAT THE FOUNDATION, THE TRADEMARK OWNER, AND ANY DISTRIBUTOR UNDER THIS AGREEMENT WILL NOT BE LIABLE TO YOU FOR ACTUAL, DIRECT, INDIRECT, CONSEQUENTIAL, PUNITIVE OR INCIDENTAL DAMAGES EVEN IF YOU GIVE NOTICE OF THE POSSIBILITY OF SUCH DAMAGE.

1.F.3. LIMITED RIGHT OF REPLACEMENT OR REFUND - If you discover a defect in this electronic work within 90 days of receiving it, you can receive a refund of the money (if any) you paid for it by sending a written explanation to the person you received the work from. If you received the work on a physical medium, you must return the medium with your written explanation. The person or entity that provided you with the defective work may elect to provide a replacement copy in lieu of a refund. If you received the work electronically, the person or entity providing it to you may choose to give you a second opportunity to receive the work electronically in lieu of a refund. If the second copy is also defective, you may demand a refund in writing without further opportunities to fix the problem.

1.F.4. Except for the limited right of replacement or refund set forth in paragraph 1.F.3, this work is provided to you ‘AS-IS’, WITH NO OTHER WARRANTIES OF ANY KIND, EXPRESS OR IMPLIED, INCLUDING BUT NOT LIMITED TO WARRANTIES OF MERCHANTABILITY OR FITNESS FOR ANY PURPOSE.

1.F.5. Some states do not allow disclaimers of certain implied warranties or the exclusion or limitation of certain types of damages. If any disclaimer or limitation set forth in this agreement violates the law of the state applicable to this agreement, the agreement shall be interpreted to make the maximum disclaimer or limitation permitted by the applicable state law. The invalidity or unenforceability of any provision of this agreement shall not void the remaining provisions.

1.F.6. INDEMNITY - You agree to indemnify and hold the Foundation, the trademark owner, any agent or employee of the Foundation, anyone providing copies of Project Gutenberg™ electronic works in accordance with this agreement, and any volunteers associated with the production, promotion and distribution of Project Gutenberg™ electronic works, harmless from all liability, costs and expenses, including legal fees, that arise directly or indirectly from any of the following which you do or cause to occur: (a) distribution of this or any Project Gutenberg work, (b) alteration, modification, or additions or deletions to any Project Gutenberg work, and (c) any Defect you cause.

Section 2. Information about the Mission of Project Gutenberg

Project Gutenberg is synonymous with the free distribution of electronic works in formats readable by the widest variety of computers including obsolete, old, middle-aged and new computers. It exists because of the efforts of hundreds of volunteers and donations from people in all walks of life.

Volunteers and financial support to provide volunteers with the assistance they need are critical to reaching Project Gutenberg’s goals and ensuring that the Project Gutenberg collection will remain freely available for generations to come. In 2001, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation was created to provide a secure and permanent future for Project Gutenberg and future generations. To learn more about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation and how your efforts and donations can help, see Sections 3 and 4 and the Foundation information page at www.gutenberg.org.

Section 3. Information about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

The Project Gutenberg Literary Archive Foundation is a non-profit 501(c)(3) educational corporation organized under the laws of the state of Mississippi and granted tax exempt status by the Internal Revenue Service. The Foundation’s EIN or federal tax identification number is 64-6221541. Contributions to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation are tax deductible to the full extent permitted by U.S. federal laws and your state’s laws.

The Foundation’s business office is located at 41 Watchung Plaza #516, Montclair NJ 07042, USA, +1 (862) 621-9288. Email contact links and up to date contact information can be found at the Foundation’s website and official page at www.gutenberg.org/contact

Section 4. Information about Donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

Project Gutenberg™ depends upon and cannot survive without widespread public support and donations to carry out its mission of increasing the number of public domain and licensed works that can be freely distributed in machine-readable form accessible by the widest array of equipment including outdated equipment. Many small donations ($1 to $5,000) are particularly important to maintaining tax exempt status with the IRS.

The Foundation is committed to complying with the laws regulating charities and charitable donations in all 50 states of the United States. Compliance requirements are not uniform and it takes a considerable effort, much paperwork and many fees to meet and keep up with these requirements. We do not solicit donations in locations where we have not received written confirmation of compliance. To SEND DONATIONS or determine the status of compliance for any particular state visit www.gutenberg.org/donate.

While we cannot and do not solicit contributions from states where we have not met the solicitation requirements, we know of no prohibition against accepting unsolicited donations from donors in such states who approach us with offers to donate.

International donations are gratefully accepted, but we cannot make any statements concerning tax treatment of donations received from outside the United States. U.S. laws alone swamp our small staff.

Please check the Project Gutenberg web pages for current donation methods and addresses. Donations are accepted in a number of other ways including checks, online payments and credit card donations. To donate, please visit: www.gutenberg.org/donate.

Section 5. General Information About Project Gutenberg electronic works

Professor Michael S. Hart was the originator of the Project Gutenberg concept of a library of electronic works that could be freely shared with anyone. For forty years, he produced and distributed Project Gutenberg eBooks with only a loose network of volunteer support.

Project Gutenberg eBooks are often created from several printed editions, all of which are confirmed as not protected by copyright in the U.S. unless a copyright notice is included. Thus, we do not necessarily keep eBooks in compliance with any particular paper edition.

Most people start at our website which has the main PG search facility: www.gutenberg.org.

This website includes information about Project Gutenberg, including how to make donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, how to help produce our new eBooks, and how to subscribe to our email newsletter to hear about new eBooks.

Table of Contents

I.

II.

THE FULL PROJECT GUTENBERG™ LICENSE