The Project Gutenberg eBook of Horacianes

This eBook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this eBook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

Title: Horacianes

Poesies

Author: Miquel Costa i Llobera

Release date: September 13, 2024 [eBook #74410]

Language: Catalan

Original publication: Barcelona: Ilustració catalana, 1906

Other information and formats: www.gutenberg.org/ebooks/74410

Credits: edició digital. Joan Queralt Gil

*** START OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK HORACIANES ***

Horacianes

Miquel Costa i Llobera

1906

Aquest text ha estat digitalitzat i processat per

l’Institut d’Estudis Catalans, com a part del projecte

Corpus Textual Informatitzat de la Llengua Catalana.

I A Horaci

Príncep afable de la docta lira,

mestre y custodi de la forma bella,

tu qui cenyires de llorer y murta

doble corona:

ara toléra que una mà atrevida

passi a mon poble la qu’ab tal fortuna

tu transportares al solar de Roma

cítara grega.

Aspra y ferrenya sonarà en ses cordes

fines la llengua de ma patria dura;

mes també noble hi sonarà: ma patria

filla es de Roma.

Filla de Roma per la sanch, pel geni,

clara y robusta com sa mare antiga,

guarda en ses terres per llevor de gloria

cendra romana.

Sí: dins sa terra’l cavador atònit

òssos y marbres y joyells hi troba,

armes, monedes y penons qu’ostentan

l’àguila augusta.

Bella ma patria es ademés. Viuría

sens anyoransa ta divina Musa

dins exa terra que cenyeix la blava

mar de Sirenes.

Illa es galana, ahont el sol de Grecia

brilla puríssim, y d’ardenta sava

pròdich, li dona ab lo rahim alegre

l’àtica oliva.

Déxa, donchs, ara que dins ella evoqui

clàssiques formes, y l’antiga Musa,

just ab sos propis ornaments, ma patria

veja somriure.

Ara que folla l’invocada Furia,

febre als poetes inspirant, ungleja

l’harpa plorosa, y entre fanch destila

fonts d’amargura,

oh! còm anyora mon afany les clares,

dolses fontanes del Parnàs helènich!…

Mestre, ab ta bella, cisellada copa,

déxamhi beure.

Déxa que tasti la sabor antiga

qu’omple tes odes y dins elles dura,

com un vi ranci de Falern que guardan

àmfores belles.

Nèctar poètich ab que’l cor s’anima,

febre y deliris d’embriach no dona;

dona la calma del Olimp, la sana

forsa tranquila.

Qui de tal nèctar troba’l gust, no cerca

l’or, ni les armes, ni’l domini frèvol:

l’art es sa vida, qu’entre goigs ò penes

guarda segura.

Ah! púgin altres a palaus que habitan

grogues les ansies ab l’afany hidròpich,

negres insomnis qu’en un llit de plomes

posan espines.

Vàjan al fòrum, hont febrosa turba

crida y s’empayta disputant la presa

que la Fortuna dins la pols humana

llansa per riure.

Puga jo, a l’ombra del natiu boscatge,

seny y bellesa agermanar ¡oh artista!

seny y bellesa qu’ab ta lira forman

digna aliansa.

Sí: que a tes obres el bon seny, Horaci,

guía la dansa de gentils estrofes,

tal com Silenus, el vell gris, guiava

dansa de nimfes.

Elles ben àgils y formant corona

donan al ritme la lleugera planta:

riuen les Gracies, y se sent l’efluvi

d’alta ambrosía.

II A Virgili

Oh suavíssim, immortal poeta!

"mitat de la mev’ànima’t diría,

com un jorn te digué l’amich Horaci,

si tant gosava qui de lluny t’adora.

Quí no t’estima si’t coneix? Ton estre,

ton art suprem admiració’ns imposan;

però encara promou més simpatía

ton esperit, qu’en misteriós efluvi

la flor eterna de ton vers exhala.

Ton esperit corpren. Té l’hàlit verge

de les selves balsàmiques, l’augusta

pau de les blaves ombres que s’estenen

de puigs altívols, mentre’l sol declina

y munta’l fum de les humils cabanes…

Té la frescor del rou, l’unció que duen

les plantes de virtut benefactora,

la sanitat del camp en plè consorci

del bon treball y la feconda terra.

Té’l vel de la celístia, ’l tendre càntich

de Filomela dolsament planyívol,

l’efusió de les fonts, la llum serena

del estel dels pastors a la vesprada.

Rey de la solitut grata a les Muses,

també cantares heroismes èpichs

de primitius guerrers, un alt orígen

fantasiant per la superba Roma.

Axí regares del gran riu homèrich

l’ample terrer llatí. Dins l’espessura

de la mítica selva tu cullires

aquell ram d’or que, com a ceptre màgich

de poesía, te donà l’entrada

per l’espectral imperi de les ombres.

Y més qu’aquell avench, tu feres veure

les fondaries del cor, vivent abisme

que penetra ton cant. L’afecte tràgich

de la púnica Reyna, la mort noble

dels dos joves amichs tu consagrares

ab tal cant, qu’encara avuy ne dura

viva corrent de llàgrimes… Ah! sempre,

demunt horrors, grandeses y batalles,

demunt jòchs, infortunis ò ventures,

ta poesía escampa son misteri

de sentiment. Un no sé què dolcíssim

de bon cor y de gracia fa tes obres

incomparables dins l’edat antiga,

oh Rey gentil de la tendresa humana!

No en và l’oracle sibil·lí digueres

al imperi romà, donant l’anunci

d’un naxement meravellós. L’aurora

d’un nou ordre de segles descobrires

des del cim de ton geni, y va nimbarte

un tendre raig de la claror futura.

Per axò fou que dins el gran eclipsi

del món gentil, tu sol ja romangueres

tot lluminós; y sols pogué la fosca

transfigurarte, per servir de guía

al vident d’altres mons Dant Alighieri.

Per axò arreu les cambiants centuries

t’adoren al passar, y tu fas sempre

de guía y confident al cor poètich

qu’es capàs de sentirte y pelegrina

per camins de dolor ò d’esperansa…

III A Cabanyes

Com una brosta de llorer novella,

naxent d’antiga rel qu’estava oculta

entre pedres ciclòpiques y marbres

de clàssica ruina,

sobre l’august abatement s’axeca,

evocant heroismes, ab sa fulla

de tò metàlich y apuntada forma,

a tall d’ínclita llansa;

talment surgí, malaguanyat poeta,

ta solitaria inspiració, nodrida

de noble sava y ab l’aspror y forsa

de ta nadiva terra.

Ardit, auster y vigorós ton geni,

era be’l geni de ta patria dura

qu’ab sa lira de bronze s’adquiría

del vers l’independencia.

Tu, desdenyant banalitats sonores

y fàcil pompa buyda, sols cercavas

intensitat, elevació, noblesa,

qu’escolta qui n’es digne.

Sols qui n’es digne. Ni tirans altívols,

ni baxa turba afalagar volgueres…

Jamay al or venal ni al pler qu’embruta

rendires homenatge.

Fins execrares la més docta lira,

si ab sò d’adulació fou profanada,

si va corrompre ab sensual mollesa

la fibra de son poble.

Axí, fente del art un sacerdoci,

el foch sagrat ne manteníes, y altre

ardor no t’inflamà, més qu’amor pura

y entusiasme magnànim.

Del món helènich adorant la forma,

tu l’esperit d’altr’època sentires,

y modulares a una verge’l càntich

de suspirants estrofes.

Fins més allà de la grandesa humana,

el pur crisma assolint del Evangeli,

en l’altar el vessares quan ta Musa

volà nimbada ab l’iris…

Sublim nasqueres; mes l’humana gloria

te fou negada, car l’edat caduca

del classicisme bort no comprenía

la clàssica noblesa.

Y’l manllevat idioma, resistintse

a les audacies de ton estre indòmit,

violencies ne patí, que no tolera

son geni d’altra rassa…

¡Ah! la llengua materna te calía

per abocarhi’l cor… Mes exa parla

desdenyada, envilida, corrompuda,

ja l’art la creya morta.

¡Oh cantor sense llengua! axí passares,

obscur y pensatiu, en curta vida…

Després l’oblit d’immerescut silenci

cubrí la teva tomba.

Y aqueix oblit immerescut perdura,

malgrat l’esfors inútil d’algun sabi,

mentres la folla multitud aclama

vulgaritats indignes.

Oh jove atleta de la forta lira!

qu’eras be’l geni de la patria dura,

ara qu’en gloria ta materna llengua

retorna a vida nova,

¿per què no tornas tu? ¿Per què en l’esplèndit

ressurgiment qu’a ton terrer esclata,

alsar no tornas jovenil la testa,

com fresch botó de lliri?

Ay! tu qu’ab tal imatge te planyías

de que’ls hèroes passats no revinguessen,

tampoch may més has de venir a l’obra

que t’assignava’l geni.

Y romandrà ton buyt… més buyt encara

essent inadvertit; y may ton poble

sabrà lo que perdé quan tu morires

abans d’ell recobrarse.

Tu, qu’a la patria arrebatat, pogueres

al menys dexarhi ta mortal despulla,

de ton doble esperit l’hereu suscíta

potent sobre ton poble.

Y no manqui a ta rassa la corona

qu’ab temps y millor sòrt cenyir debías,

de Tarraco en l’Acròpolis sagrada,

¡Pindar de Catalunya!

IV Calma

Traducció de l’oda XVI del II llibre d’Horaci

Calma suplica’l navegant qui’s troba

per la mar ampla si ja negre núvol

tapa la lluna y cap estel propici

guía li dona.

Pau vol la Tracia furïosa en lluytes,

pau vol la Media que’ls buyrachs adorna,

pau, amich Grosfe, que ni ab or ni perles

poden comprarne.

Ah! ni riqueses ni lictors de Cònsul

tristes angoxes de cap cor allunyan,

ànsies qui sota entexinat riquíssim

pàlides volan.

Prou té per viure qui en modesta taula

posa ab nou llustre lo saler dels avis:

may li dissipan una sòn lleugera

sòrdides ansies.

Què tant d’esforsos per tan curta vida?

¿Per què dins terres qu’altre sol feconda

viure voldríam? ¿Quí, dexant la patria,

fuig de sí propi?

Munta l’angoxa dins les naus ferrenyes,

corre y encalsa’ls esquadrons qui trotan;

ràpida corre més que’l cerf, ò l’ayre

qu’alsa tormentes.

L’ànim, alegre en lo present, no curi

lo que demà puga venir; les penes

mescli ab lo riure… Rès al món se troba

bò de tot cayre.

Mort primerenca desgracià un Aquil·les;

llarga la vida per Titon fou càstich…

Axí tal volta la fortuna’m dona

lo qu’a tu’t nega.

Tu tens dominis hont a mils pasturan

sícules vaques; per ton carro eguinan

poltres superbes, y’t vesteix molt cara

púrpura doble.

A mi certera’m concedí la Parca

terres ben curtes, de la Musa grega

l’hàlit amable… y desdenyar l’indocta

turba maligna!

V Vora una font

Plaume la Nàyade qu’en les recòndites

verdors ombrívoles aboca l’àmfora,

ab notes trèmoles de flauta idílica

y singloteig de tórtora.

Son llit perfúmali murta aromàtica,

sa ona may tèrbola guaytan les dríades;

y a sa caricia les pedres rústiques

prenen finures d’àgata.

Tot l’ama. Vòltala turba placèvola

d’aucells ab càntigues de varia música:

y ab gust abèurashi la cabra díscola,

com l’anyelleta càndida.

Fins pura y gèlida per la canícula,

de plers y gracies la font es pròdiga.

¿Per què, donchs, trèmola sa veu murmúrali

com un cantar de llàgrimes?

No sé… Mes l’ànima per axò escóltala,

talment simpàtica per que es planyívola…

Sembla d’ausencies parlar, y súranhi

flors de la vida pàlides.

Son les anèmones del cor efímeres,

que l’aura ràpida de la existencia

esfulla, y brèssales l’ona anyorívola,

corrent a mars incògnites…

¡Oh font, oh Nàyade! ta veu de tórtora

ja no’m diu èglogues, sinó elegíaques,

tendres memories d’una edat càndida

qui’s coronà d’anèmones…

VI Devant les cascates de Tibur

Saltan rugint al esglayat abisme

formes incertes de vivent escuma:

nàyades folles de furor poètich

ploran y riuen.

Crits y rialles, estertors y càntichs

mesclan ab l’ombra y esplendor claríssim…

Càsashi’l geni del horror ciclòpich

ab la bellesa.

Verges fontanes qu’esmortides cauen

la vestidura pel rocàm s’esquinsan:

volan y’s perden a la vall profonda

vels de brumera.

Tot el ramatge del barranch tremola;

l’au al volarhi esparverada gira;

just a la gola dels avenchs qui roncan

l’iris hi juga.

Sobre la penya més abrupta, al cayre,

guayta en ruines la gentil rotonda,

temple que Tíbur dedicarà a l’austera

verge Sibil·la.

Oh! be està’l temple del antich oracle

just a la vora del sonant abisme

hont es eix riu impetuós, del estre

símbol y norma.

Tal la suprema inspiració derrama

pura y a lloure sa corrent sonora…

Llum y tenebres, ò vergers y horrures,

tot ho anima.

Tal en imatge de torrent qui salta,

Píndar altíssim, figurà ton estre

el qui tan hàbil feu aquí l’augusta

lira de Roma.

Vora exes ones aprenía Horaci

ímpetu, gracia, varietat, frescura…

y l’admirable de sa viva estrofa

salt de lirisme.

Tendra elegía modulà Tibul·lus

vers hont exa aygua sanglotant reposa;

y entre’ls poetes passà aquí Mecenas

díes olímpichs.

Musa, captiva de severs estudis,

rómp ja les traves. Ta perduda forsa

sent que retorna: ja a mon cor bategan

rítmiques ales.

Alsat, oh Musa! Romaní silvestre

cúll per corona; y oferintla als genis,

pénjala, y grava al antiquíssim pòrtich,

grava per signe:

“Mort a la gloria, jovencell poeta

dins exes aygues revivà sa Musa.

Estre suscitan tes rieres… Salve,

clàssica Tíbur!”

VII Mediterrania Marenostrum.

Cel y mar lluen blavors diàfanes

en competencia. L’oreig anímashi,

y jugant ab les ones qui jugan,

rompre les fa com en rialla fresca.

Sus! Vía fòra! Saupada l’àncora,

infla les veles ratxa fresquívola,

y s’emporta la nau, falaguera,

com un alè de joventut y gloria.

Arreu desfilan platjes esplèndides,

puntes qu’avansan, cales recòndites,

y, en penyals d’escultòrica trassa,

cavernes dignes d’habitarhi un Cíclop.

Ah! aquí respira la Musa homèrica

dins sa més propia claror olímpica:

aquí’l goig de la vida s’hi tasta,

com glop vessat de la nectària copa…

Miràu: la forma d’exa península

par que reclami columnes jòniques,

sò de lèsbiques lires, ò idees

tals com aquelles que Plató parlava

y embadalían del Cap de Súnium

les clares ones… Oh! tan poètiques

com les costes de l’Atica brillan

nostres riberes de la llum amades!

Miràu: ja mouen dansa agilíssima

delfins qui saltan, com si, pletòriques

d’alegría vivent, exes aygües

un nou triomf a Galatea fessen.

Fills bellugosos de la mar rítmica,

aqueixs sirenis aman la música:

ells ab pròvida esquena salvaren

l’antich cantor precipitat a l’ona.

Axí vols càntichs, oh tu mar clàssica,

mar venerable llatina-helènica,

qu’ara rius tan serena y tan jove,

com al cantarse l’Odissea augusta!

Mar de suprema blavor safírica,

inagotable font de sal àtica,

ets bressol de la forma perfecta,

gremi matern de l’humanal cultura!

Sens tu, la fonda por occeànica

retret hauría tota nau frèvola:

tu, invitant ab l’abràs de tes costes,

caminar feyas els primers navilis.

Axí escampares en fàcil càrrega

els fruyts d’Egipte, la tiria púrpura,

l’or d’Ofir, les riqueses de Tarsis,

l’art y l’idea, animadors de pobles…

Y al coronarte ciutats marítimes,

feren de l’Asia, l’Europa y l’Africa

l’antich món; y si un nou se n’hi ajunta

de tu nasqué’l Descubridor magnànim.

Mar de les terres, cor de l’Historia,

tu tens la sava rejovenívola…

Ah! si’l temps a ma terra tornavas

y gran empori de tes naus la feyas,

com aleshores en que, plè d’ímpetu,

gosava dirte Roger de Lluria:

“que ni un peix nadaría en tes ones,

si ja no duya son escut per marca!”

En tant, retémpra la nostra cítara,

d’atzur y ritme penétrans l’ànima;

y nostr’Art, de tu digne, navegui

a ton embat de joventut y gloria!

VIII Adolescencia

Tu qu’en la gràcil pubertat empinas,

pom d’esperanses, l’axerida testa

d’ayre fresquívol y color de rosa,

rosa qu’esclata;

riu en bon’hora! Dolsament te besan

somnis de l’auba qu’esmaltats relluen,

per que té Psiquis jovenil les ales

de papallona.

Ríu, qu’ara núbil te somriu la vida:

ella t’enflora’ls caminals, t’axampla

brassos simpàtichs y horitzons te mostra

per espayarthi.

Fins si gemegas, ton ocult desfici

ara t’esplica’l rossinyol qui canta;

si ploras, pluges del Abril be semblan

llàgrimes joves.

Tot te delita y t’encoratja: estudis,

llar protectora, viatjar placèvol,

altes empreses, entrellums de gloria,

art y natura.

Créix, donchs, avènsa, coratjós triómfa;

véssa ton càntich, que si’t manca lira,

fins d’una canya sab l’Amor compondre

rústica flauta.

Ay! mes, alerta a divagar inútil

per les florestes d’ociós platxeri,

lluny de les sanes amistats qu’imposan

noble fatiga.

Dels Argonautes en l’heroych navili

Hylas l’esplèndit jovincel anava,

quan va sortirne pera durhi ab l’urna

aygua de beure.

Embadalintse a la floresta ignota,

flors variades tot arreu cullía…

Se’n feu corona, se mirà en les aygües,

juga qui juga…

L’urna oblidada al recullir, de sobte

pres entre dolsos y fatals abrassos,

reya y plorava dins un gorch: pujarne

ja no podía.

Hèrcules màxim, recorrent la costa,

Hylas! cent voltes va cridar, cercantlo…

Hylas! les penyes a la veu del hèroe

fort ressonaren.

Entre nenúfars a la fi aquell jove,

com entre somnis sentí’l crit del hèroe;

mes al respondre, ja una veu sortía

flèbil y vana…

IX Retorn de la primavera

Ales, aromes, flors a miríades,

càntichs y festes de vida pròdiga…

Ton triomf es axò, Jovenesa,

qui sempre nova per cad’any avansas.

Les noves fulles t’aclaman, trèmoles

de goig, y l’ayre te fa caricies;

te dú flors tot herbey, tota rama,

fins el betzer y l’argelaga adusta.

Fins a l’escorxa del tronch decrèpita,

com si hi colava sanch d’Hamadríades,

surten brostes vermelles y gràcils

pera oferirte renaxents corones.

Ta lley pregonan, gentils y ràpides,

les orenelles, quan fidelíssimes

van refent els niuets que tingueren

dins el sopluig d’hospitalaries cases.

Els nius palpitan. Arreu salúdathi

de l’aucellada la veu polífona;

y al silenci nocturn Filomela

diu tos encants ab melodiós deliqui.

Per tu bellugan, com flors volàtiques,

les papallones y les libèlules,

y els insectes humils se decoran

a ton passatge de lluentes gales.

Dins les pastures d’herba fresquívola

per tu se forman les vives èglogues:

delitós el remat juga y salta,

mentre’l pastor son flaviol modula.

Tot riu: sol, ayre, la terra pròvida,

la mar calmosa, l’aygua reguívola,

sols que passis, gentil Primavera,

sobre’l vell món ab voladora planta!

Salut, oh Reyna del temps, esplèndida!

Domína, y trèunos l’hivern de l’ànima;

y entre flors y cansons escullides,

restàura al menys nostre ideal, oh Flora!

X Entrada d’hivern

Ja cau la Tardor pàlida y esfulla

sa corona de pàmpols, que l’oratge,

marcits y llagrimosos, arrossega

com esperanses mortes.

El dia’s va arrufant. Legions de núvols,

escabellats y atropellantse, venen,

venen del nort ab un poder ombrívol,

com invasió de barbres.

Entre’l fangós terrer, la mar plomissa

y les montanyes moradenques, sura

concirosa tristor, que les imatges

evoca de la tomba.

Mes ah! ben lluny d’abominar tals díes,

el meu cor s’hi complau. Es bell trobarse

fòra la pols, l’agotament y el tedi

d’una estació caduca.

Plaume’l torrent que bramulant errissa

sa cabellera de lleó rogenca,

ahont abans el sol hi calcinava

un pedregàm de còdols.

Plaume mirar de la segura costa

cavalls marins qui desbocats encrespan

les blanques crins heroyques en la lluyta

del Rey de les grans aygües.

Plaume l’horror sublim de la tormenta…

y quan s’allunya al horitzó, daurantse,

veure’l cúmul nimbós, com trone olímpich

de majestat y gloria.

Benvingut el temps aspre! Ab ell revenen

les energíes del esfors, qu’importan

pera enaltir tot ideal en lluyta,

qu’es lley de nostra vida.

Què hi fa si puja’l fret? Serà més dolsa

la foguerada dins la llar dels avis,

qu’ab son caliu volgut manten y eleva

el culte de la patria.

Què hi fa si creix la nit tan llargaruda?

Axí a la llantia vigilant d’estudi

veuré passar les visions dels genis

com en sagrada pompa.

Oh festivals del pensament! Mon íntim

recó d’hivern no n’afretura d’altres…

Dins aqueix bres de solitut y somnis

tot l’univers palpita!

XI Amistat

Fraternitat de l’ànima

millor que la de sanch uneix les vides:

es harmonía ingènita

més forta en voluntat, com rès l’imposa.

D’amor té noble l’índole;

però sens febre del sentit ni lluytes,

sense torments ni llàgrimes

de gelosía ò borrascós desfici…

En calma sereníssima

escalfa’ls escullits que s’hi agombolan,

com a l’ardor benèfica

de la volguda llar hont riu la flama.

Es foch sagrat. Donàrenli

altar solemne les virtuts, y dura

nodrit de rames íntimes

que, com més velles son, més be’l renovan.

¿Què hi fa si’s tornan àrides,

amich, les ilusions que compartírem?

Fentse recorts, més propies

son per nodrir el foch, com rama seca.

Com una Vestal càndida,

nostra amistat sa flama n’alimenti,

y gravi ab mà fermíssima

nostres dos noms units, al peu de l’ara.

XII Als joves

Fills d’una rassa dreturera y forta

qu’unía’l seny ab l’ímpetu,

no reneguèu de vostra sanch… ¡Oprobi

pel fill qui n’es apòstata!

Per honra té esser bort. Son cor espuri

sols posa arrels paràssites:

no té l’arrel que del terrer dels avis

ne beu sava llegítima.

Per ell es patria una buydor coberta

d’algun mantell de púrpura,

un tros de mapa, una abstracció volàtil,

un mot de la retòrica…

Enfòra ¡oh joves! d’aqueix centre exòtich

ahont la lluyta bàrbara,

jugant la vida y mort d’homes y besties,

se’n fa festa sacrílega.

Ab tuf de sanch, carnatge y vil cridoria

la multitut embriàgashi

tumultuosa, contagiantse ab febres

de decadencia pútrida…

Enfòra, enfòra del variat prosceni

la mímica faràndula

que sols ja furga pels femers, cercanthi

la riallada estúpida.

Llavis y orelles que va ungir l’aroma

de les cansons indígenes,

no us profanèu ab cansoneig imbècil,

rebuig de lletra y música!

Fills d’una gent tan curta de paraules

com era de fets pròdiga,

no us encantèu ab les buydors lluentes

d’una eloqüencia frívola.

Es la bambolla de savó que, inflantse

al buf d’un nin, esplèndida,

s’irisa al punt, mes al instant no forma

ni sols gotes efímeres.

¡Alluny d’aquí l’inanitat rotunda

d’estrofes y de clàusules,

la colorayna, l’oripell, pomposos

tresors de la miseria!

Mes ¡ah! fugint d’inveterats contagis,

no entrèu plagues novíssimes

¡oh joves! qu’ara meditau cor-presos

quimeres hiperbòries.

¡Alluny, alluny aquexa boyra eterna,

mortalla tenebrívola

que nostre sol rebutja! No us imposi

l’Esfinx sempre enigmàtica

que posa obscur lo clar, y per profondes

vol vendre coses tèrboles…

Jovent, aquexa copa d’art vessànich

y sutils filtres, llànsala,

que’t brinda l’opi del Nirvana búdich

ò’l vi de les eumènides.

Elles, crinades de serpents, ompliren

de llur verí tal pàtera:

qui en beu, un cap d’Orestes a les Furies

ha consagrat per víctima!

¡Alluny també deliqüescent cosmètich,

untor de formes flàcides

del art caduch! ¡Alluny ximplesa insulsa

fingint candors ingènues!…

L’art veritable es sà, gallart y noble,

tal com Apol·lo ab cítara

y ab sageta potent. Té la bellesa,

la joventut de l’ànima,

la claretat, l’ardida forsa, l’hàbil

maneig de fibra armònica,

y l’arch terrible del bon dret qui mata

la serp del fanch malèfica.

Tal vos somriga l’ideal ¡oh joves!

unint el seny ab l’ímpetu,

y ab gran serenitat, qu’es la divisa

de la potencia màxima.

Ah!’ls forts venen de forts. Alsàu l’emblema

de l’avior llegítima,

que cada poble sols ateny son astre

seguint per la sev’òrbita.

Siàu qui sou; mes no atiant vells odis

de rassa, ni ab enfàtiques

declamacions lloant tot lo qu’es vostre,

fins les matexes úlceres…

Siàu qui sou; mes no us tanqueu, ombrívols,

dins una llar històrica

sens horitzons. Volàu sobre les terres

enfòra, amunt, com l’àguila!

Ella ama’l niu de les maternes roques,

però ab gran vol arràncashi

y, travessant mil horitzons, domina

espays de llum esplèndida.

Per planes, mars, abismes y montanyes,

ab vista potentíssima,

tantost afina desitjada presa,

impetuosa llànsashi

de la regió del llamp. Mes no trasmuda

d’essencia l’au indòmita.

Ans bé, de tot lo que trescant aferra,

gustantne fibres íntimes

se’n assimila la potencia, y torna

cap a son niu més àguila.

XIII L’hèroe

Es ell! Du’l signe de la victoria…

Podrà en la lluyta caure y ser víctima,

mes ningú podrà may arrancarli

l’estel del front qu’un ideal fulgura.

Armes ò ceptres, enginys ò màquines,

no atenyen l’astre de llum altíssima,

ni a grapades de fanch que li llansi

pot eclipsarlo la profana turba…

Ans be’l suplici sublima l’hèroe:

sa sanch treu flames apoteòtiques,

y’ls insults que l’infamia li tira

de fems en terra a son llorer servexen.

Ell de son poble concentra l’ànima.

Tranquil, hi atura les bregues díscoles;

lluytador, hi remou les tormentes,

com fa’l mestral sobre la mar voluble.

L’impuls qu’ell dona produeix l’ímpetu

qu’enfora guía la gent y l’època,

y demunt la corrent que se’n forma

ell passa al trot de triomfal quadriga…

Devant l’enigma s’asseu per àrbitre;

romp lo insoluble sa espasa autòctona;

y al relleu de sa propia figura

ell dona encuny a sa matexa patria.

Sortat el poble, sortosa l’època

d’hont surt un hèroe de forsa màxima,

com Amfió edificant ab la lira,

ò com Theseu esvehidor de monstres!

Quan plana l’ombra de les catàstrofes

y tot al caos sembla disòldreshi,

ja es be l’hora del hèroe! Germíni

la terra mare sa llevor feconda!

Hèroe! t’invocan les palmes èpiques,

vola a cercarte l’oda pindàrica;

y si’ls cors abatuts no’t suspiran,

com que’t prometin els antichs sepulcres!

XIV Al poeta que’m feu present de fruytes saboroses

Sota un parral qui pampolós verdeja

per les columnes jòniques de marbre,

tot clapejant de soleyet y d’ombres

bellugadisses el mosaych del atri,

cal posar ton present, jove poeta!

Oh, quín present de fruytes saboroses!

Son de Tempé frescal? Son de l’Arcadia?

A quín hort les cullires? Be pot férsen

a les tres Gracies delicat obsequi,

que de fruytes més sanes y esquisides

ningú’n presentarà. Veníu rioleres,

oh petita Pandara, oh jove Ixena,

per oferirne les primicies pures

a les Gracies matexes, coronades

ab rou d’eterna joventut! No hi manqui

Methymna ab sa gran copa ahont fulgura

la netedat… No hi manqui la parella

de Lamon y Alidé, vellets benignes,

pera honrarnos la llar ab la constancia

d’amor, qu’es foch sagrat y dura sempre…

Mes del festí poètich vàja enfòra

l’entonament aparatós. Que hi sía

senzill y noble tot, com l’art helènich.

Convidèmhi’ls amichs. Cad’un que porti

son present escaygut ab cor placèvol.

Jo sols hi podré dur de ma garriga

qualque bresca de mel, però mel pura

que pren l’abella als romanins estèrils,

mel com ells olorosa y ben daurada,

com rajolí del sol qui daura l’Illa!

XV L’abella

Sents tu l’abella brunzir? Escóltala

com en vers gnòmich modula màximes:

“Si tenim ales, volèm!… llansèmnoshi

per la serena blavor llumínica!…

De tota cosa les flors balsàmiques

trièm, xupèmne la mel recòndita,

sense esfullarles; y arreu consérvisen

l’encant, sens ferhi ni dany ni màcula…

Observèm l’ordre, la lley harmònica,

el treball sabi, la forma eurítmica,

la gran concordia… Mes, si cal, sàpiga

nostra justicia clavar com Nèmesis

sa fletxa, encara que’n resti víctima!”

Sents tu l’abella brunzir? Escóltala

com en vers àtich modula màximes.

XVI Comiat

Per un cel matinal tot blau y rosa,

jo veya un temple de puríssim marbre

blanquejar entre’l vert de la ribera,

demunt les clares ones.

Ses columnades de gentils estríes,

al perfilarse paraleles, feyan

conjunt harmoniós, com el cordatge

de la sagrada lira.

Esculpit el frontó, demunt el pòrtich

serenitat irradiava augusta,

com el front galeat y sereníssim

de Pal·las Athenea.

Era allò, vist en fòra, ’l santuari

del Art suprem. Còm ne sería esplèndit

l’interior! Quín càntich, quíns oracles

allà ressonarían!

Jo prou volguí pujarhi; mes vaig perdre

l’incert camí; m’abandonà’l coratge;

y l’esglay me digué: “Per què t’esforsas,

somniador inútil?”

Després… el temple aquell perdí de vista,

y ja may més he somniat muntarhi.

Però a voltes, encara, per ma ruta

girantme, ’l veig en fòra.

El veig, y deturantme a contemplarlo,

ja per mi inassequible, en don indici

al esforsat jovent qui canta y puja

les costes de la vida.

Oh vosaltres qu’un jorn entreu al temple,

no us deman pera mi ni una memoria;

mes ah! gravàuhi lo que jo hi volía:

el nom de nostra patria!

*** END OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK HORACIANES ***

Updated editions will replace the previous one—the old editions will be renamed.

Creating the works from print editions not protected by U.S. copyright law means that no one owns a United States copyright in these works, so the Foundation (and you!) can copy and distribute it in the United States without permission and without paying copyright royalties. Special rules, set forth in the General Terms of Use part of this license, apply to copying and distributing Project Gutenberg™ electronic works to protect the PROJECT GUTENBERG™ concept and trademark. Project Gutenberg is a registered trademark, and may not be used if you charge for an eBook, except by following the terms of the trademark license, including paying royalties for use of the Project Gutenberg trademark. If you do not charge anything for copies of this eBook, complying with the trademark license is very easy. You may use this eBook for nearly any purpose such as creation of derivative works, reports, performances and research. Project Gutenberg eBooks may be modified and printed and given away—you may do practically ANYTHING in the United States with eBooks not protected by U.S. copyright law. Redistribution is subject to the trademark license, especially commercial redistribution.

START: FULL LICENSE

THE FULL PROJECT GUTENBERG™ LICENSE

PLEASE READ THIS BEFORE YOU DISTRIBUTE OR USE THIS WORK

To protect the Project Gutenberg™ mission of promoting the free distribution of electronic works, by using or distributing this work (or any other work associated in any way with the phrase “Project Gutenberg”), you agree to comply with all the terms of the Full Project Gutenberg License available with this file or online at www.gutenberg.org/license.

Section 1. General Terms of Use and Redistributing Project Gutenberg electronic works

1.A. By reading or using any part of this Project Gutenberg electronic work, you indicate that you have read, understand, agree to and accept all the terms of this license and intellectual property (trademark/copyright) agreement. If you do not agree to abide by all the terms of this agreement, you must cease using and return or destroy all copies of Project Gutenberg electronic works in your possession. If you paid a fee for obtaining a copy of or access to a Project Gutenberg electronic work and you do not agree to be bound by the terms of this agreement, you may obtain a refund from the person or entity to whom you paid the fee as set forth in paragraph 1.E.8.

1.B. “Project Gutenberg” is a registered trademark. It may only be used on or associated in any way with an electronic work by people who agree to be bound by the terms of this agreement. There are a few things that you can do with most Project Gutenberg electronic works even without complying with the full terms of this agreement. See paragraph 1.C below. There are a lot of things you can do with Project Gutenberg electronic works if you follow the terms of this agreement and help preserve free future access to Project Gutenberg electronic works. See paragraph 1.E below.

1.C. The Project Gutenberg Literary Archive Foundation (“the Foundation” or PGLAF), owns a compilation copyright in the collection of Project Gutenberg electronic works. Nearly all the individual works in the collection are in the public domain in the United States. If an individual work is unprotected by copyright law in the United States and you are located in the United States, we do not claim a right to prevent you from copying, distributing, performing, displaying or creating derivative works based on the work as long as all references to Project Gutenberg are removed. Of course, we hope that you will support the Project Gutenberg mission of promoting free access to electronic works by freely sharing Project Gutenberg works in compliance with the terms of this agreement for keeping the Project Gutenberg name associated with the work. You can easily comply with the terms of this agreement by keeping this work in the same format with its attached full Project Gutenberg License when you share it without charge with others.

1.D. The copyright laws of the place where you are located also govern what you can do with this work. Copyright laws in most countries are in a constant state of change. If you are outside the United States, check the laws of your country in addition to the terms of this agreement before downloading, copying, displaying, performing, distributing or creating derivative works based on this work or any other Project Gutenberg work. The Foundation makes no representations concerning the copyright status of any work in any country other than the United States.

1.E. Unless you have removed all references to Project Gutenberg:

1.E.1. The following sentence, with active links to, or other immediate access to, the full Project Gutenberg License must appear prominently whenever any copy of a Project Gutenberg work (any work on which the phrase “Project Gutenberg” appears, or with which the phrase “Project Gutenberg” is associated) is accessed, displayed, performed, viewed, copied or distributed:

This eBook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg™ License included with this eBook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

1.E.2. If an individual Project Gutenberg electronic work is derived from texts not protected by U.S. copyright law (does not contain a notice indicating that it is posted with permission of the copyright holder), the work can be copied and distributed to anyone in the United States without paying any fees or charges. If you are redistributing or providing access to a work with the phrase “Project Gutenberg” associated with or appearing on the work, you must comply either with the requirements of paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 or obtain permission for the use of the work and the Project Gutenberg trademark as set forth in paragraphs 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.3. If an individual Project Gutenberg electronic work is posted with the permission of the copyright holder, your use and distribution must comply with both paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 and any additional terms imposed by the copyright holder. Additional terms will be linked to the Project Gutenberg License for all works posted with the permission of the copyright holder found at the beginning of this work.

1.E.4. Do not unlink or detach or remove the full Project Gutenberg License terms from this work, or any files containing a part of this work or any other work associated with Project Gutenberg.

1.E.5. Do not copy, display, perform, distribute or redistribute this electronic work, or any part of this electronic work, without prominently displaying the sentence set forth in paragraph 1.E.1 with active links or immediate access to the full terms of the Project Gutenberg License.

1.E.6. You may convert to and distribute this work in any binary, compressed, marked up, nonproprietary or proprietary form, including any word processing or hypertext form. However, if you provide access to or distribute copies of a Project Gutenberg work in a format other than “Plain Vanilla ASCII” or other format used in the official version posted on the official Project Gutenberg website (www.gutenberg.org), you must, at no additional cost, fee or expense to the user, provide a copy, a means of exporting a copy, or a means of obtaining a copy upon request, of the work in its original “Plain Vanilla ASCII” or other form. Any alternate format must include the full Project Gutenberg License as specified in paragraph 1.E.1.

1.E.7. Do not charge a fee for access to, viewing, displaying, performing, copying or distributing any Project Gutenberg works unless you comply with paragraph 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.8. You may charge a reasonable fee for copies of or providing access to or distributing Project Gutenberg electronic works provided that:

- • You pay a royalty fee of 20% of the gross profits you derive from the use of Project Gutenberg works calculated using the method you already use to calculate your applicable taxes. The fee is owed to the owner of the Project Gutenberg trademark, but he has agreed to donate royalties under this paragraph to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation. Royalty payments must be paid within 60 days following each date on which you prepare (or are legally required to prepare) your periodic tax returns. Royalty payments should be clearly marked as such and sent to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation at the address specified in Section 4, “Information about donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation.”

- • You provide a full refund of any money paid by a user who notifies you in writing (or by e-mail) within 30 days of receipt that s/he does not agree to the terms of the full Project Gutenberg™ License. You must require such a user to return or destroy all copies of the works possessed in a physical medium and discontinue all use of and all access to other copies of Project Gutenberg™ works.

- • You provide, in accordance with paragraph 1.F.3, a full refund of any money paid for a work or a replacement copy, if a defect in the electronic work is discovered and reported to you within 90 days of receipt of the work.

- • You comply with all other terms of this agreement for free distribution of Project Gutenberg™ works.

1.E.9. If you wish to charge a fee or distribute a Project Gutenberg™ electronic work or group of works on different terms than are set forth in this agreement, you must obtain permission in writing from the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the manager of the Project Gutenberg™ trademark. Contact the Foundation as set forth in Section 3 below.

1.F.

1.F.1. Project Gutenberg volunteers and employees expend considerable effort to identify, do copyright research on, transcribe and proofread works not protected by U.S. copyright law in creating the Project Gutenberg™ collection. Despite these efforts, Project Gutenberg™ electronic works, and the medium on which they may be stored, may contain “Defects,” such as, but not limited to, incomplete, inaccurate or corrupt data, transcription errors, a copyright or other intellectual property infringement, a defective or damaged disk or other medium, a computer virus, or computer codes that damage or cannot be read by your equipment.

1.F.2. LIMITED WARRANTY, DISCLAIMER OF DAMAGES - Except for the “Right of Replacement or Refund” described in paragraph 1.F.3, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the owner of the Project Gutenberg™ trademark, and any other party distributing a Project Gutenberg™ electronic work under this agreement, disclaim all liability to you for damages, costs and expenses, including legal fees. YOU AGREE THAT YOU HAVE NO REMEDIES FOR NEGLIGENCE, STRICT LIABILITY, BREACH OF WARRANTY OR BREACH OF CONTRACT EXCEPT THOSE PROVIDED IN PARAGRAPH 1.F.3. YOU AGREE THAT THE FOUNDATION, THE TRADEMARK OWNER, AND ANY DISTRIBUTOR UNDER THIS AGREEMENT WILL NOT BE LIABLE TO YOU FOR ACTUAL, DIRECT, INDIRECT, CONSEQUENTIAL, PUNITIVE OR INCIDENTAL DAMAGES EVEN IF YOU GIVE NOTICE OF THE POSSIBILITY OF SUCH DAMAGE.

1.F.3. LIMITED RIGHT OF REPLACEMENT OR REFUND - If you discover a defect in this electronic work within 90 days of receiving it, you can receive a refund of the money (if any) you paid for it by sending a written explanation to the person you received the work from. If you received the work on a physical medium, you must return the medium with your written explanation. The person or entity that provided you with the defective work may elect to provide a replacement copy in lieu of a refund. If you received the work electronically, the person or entity providing it to you may choose to give you a second opportunity to receive the work electronically in lieu of a refund. If the second copy is also defective, you may demand a refund in writing without further opportunities to fix the problem.

1.F.4. Except for the limited right of replacement or refund set forth in paragraph 1.F.3, this work is provided to you ‘AS-IS’, WITH NO OTHER WARRANTIES OF ANY KIND, EXPRESS OR IMPLIED, INCLUDING BUT NOT LIMITED TO WARRANTIES OF MERCHANTABILITY OR FITNESS FOR ANY PURPOSE.

1.F.5. Some states do not allow disclaimers of certain implied warranties or the exclusion or limitation of certain types of damages. If any disclaimer or limitation set forth in this agreement violates the law of the state applicable to this agreement, the agreement shall be interpreted to make the maximum disclaimer or limitation permitted by the applicable state law. The invalidity or unenforceability of any provision of this agreement shall not void the remaining provisions.

1.F.6. INDEMNITY - You agree to indemnify and hold the Foundation, the trademark owner, any agent or employee of the Foundation, anyone providing copies of Project Gutenberg™ electronic works in accordance with this agreement, and any volunteers associated with the production, promotion and distribution of Project Gutenberg™ electronic works, harmless from all liability, costs and expenses, including legal fees, that arise directly or indirectly from any of the following which you do or cause to occur: (a) distribution of this or any Project Gutenberg work, (b) alteration, modification, or additions or deletions to any Project Gutenberg work, and (c) any Defect you cause.

Section 2. Information about the Mission of Project Gutenberg

Project Gutenberg is synonymous with the free distribution of electronic works in formats readable by the widest variety of computers including obsolete, old, middle-aged and new computers. It exists because of the efforts of hundreds of volunteers and donations from people in all walks of life.

Volunteers and financial support to provide volunteers with the assistance they need are critical to reaching Project Gutenberg’s goals and ensuring that the Project Gutenberg collection will remain freely available for generations to come. In 2001, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation was created to provide a secure and permanent future for Project Gutenberg and future generations. To learn more about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation and how your efforts and donations can help, see Sections 3 and 4 and the Foundation information page at www.gutenberg.org.

Section 3. Information about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

The Project Gutenberg Literary Archive Foundation is a non-profit 501(c)(3) educational corporation organized under the laws of the state of Mississippi and granted tax exempt status by the Internal Revenue Service. The Foundation’s EIN or federal tax identification number is 64-6221541. Contributions to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation are tax deductible to the full extent permitted by U.S. federal laws and your state’s laws.

The Foundation’s business office is located at 41 Watchung Plaza #516, Montclair NJ 07042, USA, +1 (862) 621-9288. Email contact links and up to date contact information can be found at the Foundation’s website and official page at www.gutenberg.org/contact

Section 4. Information about Donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

Project Gutenberg™ depends upon and cannot survive without widespread public support and donations to carry out its mission of increasing the number of public domain and licensed works that can be freely distributed in machine-readable form accessible by the widest array of equipment including outdated equipment. Many small donations ($1 to $5,000) are particularly important to maintaining tax exempt status with the IRS.

The Foundation is committed to complying with the laws regulating charities and charitable donations in all 50 states of the United States. Compliance requirements are not uniform and it takes a considerable effort, much paperwork and many fees to meet and keep up with these requirements. We do not solicit donations in locations where we have not received written confirmation of compliance. To SEND DONATIONS or determine the status of compliance for any particular state visit www.gutenberg.org/donate.

While we cannot and do not solicit contributions from states where we have not met the solicitation requirements, we know of no prohibition against accepting unsolicited donations from donors in such states who approach us with offers to donate.

International donations are gratefully accepted, but we cannot make any statements concerning tax treatment of donations received from outside the United States. U.S. laws alone swamp our small staff.

Please check the Project Gutenberg web pages for current donation methods and addresses. Donations are accepted in a number of other ways including checks, online payments and credit card donations. To donate, please visit: www.gutenberg.org/donate.

Section 5. General Information About Project Gutenberg electronic works

Professor Michael S. Hart was the originator of the Project Gutenberg concept of a library of electronic works that could be freely shared with anyone. For forty years, he produced and distributed Project Gutenberg eBooks with only a loose network of volunteer support.

Project Gutenberg eBooks are often created from several printed editions, all of which are confirmed as not protected by copyright in the U.S. unless a copyright notice is included. Thus, we do not necessarily keep eBooks in compliance with any particular paper edition.

Most people start at our website which has the main PG search facility: www.gutenberg.org.

This website includes information about Project Gutenberg, including how to make donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, how to help produce our new eBooks, and how to subscribe to our email newsletter to hear about new eBooks.

Table of Contents

Horacianes

I A Horaci

II A Virgili

III A Cabanyes

IV Calma

V Vora una font

VI Devant les cascates de Tibur

VII Mediterrania Marenostrum.

VIII Adolescencia

IX Retorn de la primavera

X Entrada d’hivern

XI Amistat

XII Als joves

XIII L’hèroe

XIV Al poeta que’m feu present de fruytes saboroses

XV L’abella

XVI Comiat

THE FULL PROJECT GUTENBERG™ LICENSE