Sonetteja
Date: 2026-03-22T00:00:00+00:00
Keywords: Sonnets; Finnish poetry -- 20th century

The Project Gutenberg eBook of Sonetteja

This eBook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this eBook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

Title: Sonetteja

Author: Kasperi Tanttu

Release date: March 22, 2026 [eBook #78271]

Language: Finnish

Original publication: Hämeenlinna: Arvi A. Karisto osakeyhtiö, 1912

Other information and formats: www.gutenberg.org/ebooks/78271

Credits: Tuula Temonen

*** START OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK SONETTEJA ***

SONETTEJA

Kirj.

Kasperi Tanttu

Hämeenlinnassa, Arvi A. Karisto, 1912.

SISÄLLYS:

Proloogi

I

Hengen ikävästä
Elämän tiet
Hämyhetkenä
Raskasta
Tuskan laulu
Alla murheen
Kalmistossa
Laulajan haudalla
Toivo — täyttymys
Vapaa — vanki
Narrin laulu
Pujon haudalla
Viime huokaus

II

Oraakkeli
Käy sotaan Xerxes
Näin kerran unta
Grottelaulu

III

Pilvinen päivä
Kuudankulkija
Iltasointuja I-II
Kevätsointuja
Syyssointuja

IV

Arvostelija-ystävälleni
Suru
Ero
Orvon sonetti
Slaavittarelleni
Etelän tytölle
Sonetti Helmille
Batsheballeni
Toisen omalle
Ruusulle
Elähtäneelle ystävättärelleni
Karkauspäivänä
Yks' hyvä, toinen parempi
Väärinkäsitys
Voi meitä hupsuja
Neidon ensikirje
Neidon viimekirje
Naismaista

Epiloogi

PROLOOGI

"Taas uusi ratsastaja Pegasonsa kilpailuradan lähtöpaikkaan ajaa. Kai kohta hälle hurraahuudot kajaa, tai vihellyksin lähtee kotiansa."

Niin tuumii katsojat, vaan Parnassonsa huipulta katsoo lautakunnan herrat, ne, jotka merkkaa ajan, laukkakerrat ja tyynin mielin lausuu tuomionsa.

Mä katsojien tylyt tavat tiedän, ja joutokansan pilkkanaurun siedän, ne osaa vainen moittia ja kiittää,
vaan katsokaa te kirjaherrat siellä: tää kaikkeus' antaa elon kilpatiellä, Jos kohta ei voi laakereita niittää.

I

"HENGEN IKÄVÄSTÄ".

Ilmari Kiannolle

Se huokaus on noussut rinnastani niin monta kertaa hengen itkiessä orpous-ikäväänsä mökkisessä, vaan aina hävennyt oon kaihoani.

Kun illoin astun mietepolkuani, niin silloin itken, kuivaan kyyneleni ja päätän jättää pienen tupaseni, vaan yhä sentään tallaan tanhuttani.

Mä tiedän, että elon huminassa käy niinkuin vanhan juopon kapakassa: saa rahalla niin että vietit kyltyy,
vaan sittenkin ne joskus henkiin herää ja salon sulomuistot esiin kerää, ja silloin vasta kaiho karvaaks' yltyy.

ELÄMÄN TIET.

Elon kummiin kohtauksiin kullakin on oma latu. Toisten kulku kaunis satu, toisten päättyy huokauksiin.

Toiset vaipuu ajatuksiin: mistä kautta kaunis kulku, millä tiellä synkkä sulku, miettii, puhkee valituksiin.

Toiset rientää reippahasti, mutta minne? mihin asti? sit ei heistä tiedä kukaan.

Yhtälailla kuoloon käyvät viipyvät kuin kiirehtäyvät: aatos minne? multaan mukaan.

HÄMYHETKENÄ.

Unelma outo elo ihmisen: ei tiedä mistä tulee, mihin matka; elämän käsky vain on: jatka, jatka! ja ihmisparka jatkaa vaieten.

Takana hiipii haamut muistojen, kuiskien: synkkä yö on eessä; käänny! povesta kuuluu: jatka, taikka näänny polulle, toiset tulee tallaten.

Osaahan tätä eespäin yössäi jatkaa: luukasat viittaa mykinkielin matkaa kuin muinoin Xerxeen kuoloon-kulkijoille.

Oi missä lienee lepo, määränpää! Ei askeltakaan tietä eestään nää, vaan matkakäsky kuuluu matkaajoille.

RASKASTA.

Paljon mull' ois suremahan syytä, silti sentään naurain ilakoin. Minkäs sille suremalla voin, että tielläni on jäätä, hyytä.

Karvain mielin kannan murheenkyytä, vereeni se myrkkyänsä valaa. Elontuli tuikahdellen palaa, mutt' en öljyä mä uutta pyydä.

Toisten vaivoja on täynnä matka äidin uumenista haudan multaan, toiset tietään naurain käydä saavat.

Elonkäskyn summa: jatka, jatka, vaikka silmäs iskis tuskantultaan, joka askelella ärtyis haavat!

TUSKAN LAULU.

Tulkaa tänne vain, te kärsimykset, tämä mies ei käsissänne huuda; paitsi huokausta ei kuulu muuta kuin vaan sairaan syömmen sykähdykset.

Kanteloni viime-värähdykset soivat kuni iltakellon soitto: voittamatta laulajan on voitto, haudattuina pyhät pyrkimykset.

Kuivu kyynel, itke sydän parka, hiljaa huulet, tullos mykkä suru: karvaan kalkkini mä pohjaan juon.

Siihen iskitte te, mist' oon arka: parhaan lauluin palkka leipämuru, vaikka sydämeni tieksi suon.

ALLA MURHEEN…

Alla murheen, vailla lohdutusta kitua saan elämäni päivät, ilo, onni — jälelle ne jäivät, edessä on elo hornan-musta.

Halveksitun tuskain vaikerrusta kuuntele ei hurskaat leviitat, vilkaisevat, "ylös" huokaavat: "kuule, Herra, kurjan rukousta."

Surren suljen silmät maailmalta, kosk' en apua saa leviitalta, eikä kuulu samarialaista.

Ehkä sentään kauvemmaksi kulen korpehen ja siellä silmät sulen kaikelle mi kaihtaa kulkevaista.

KALMISTOSSA.

Täällä mennyt sukukunta makaa, isä-, äiti-, muori-, vaarivainaa. Tuonen-tuntu katseen alas painaa, puissa humaa sävel surun-vakaa.

Hän, ken katsoo äärettyyden takaa, iäisyys, hän tietää tiemme määrän; hän yksin tuntee oikean ja väärän, ken ihmisille elonpäivät jakaa.

Kuljen murhemielin kumpuin yli, mietin: milloin aukee haudan syli, kutsuu sinne, miss' on taattovainaa.

Kuuhut valaa kylmää valoaan kinoksille vanhan kirkkomaan — kuolon kylmä käsi otsaa painaa.

LAULAJAN HAUDALLA.

Sanovat ett' on suru laulajalle kuin lämmin, sade kesän kukkasille, vaan jos se sortaa miehen matosille, he huokaa: laulunsa jäi maailmalle.

Saa kukkia hän mukaans' mullan alle ja viime-hyvästiksi imarrellaan, kun multa putoo alas, toivotellaan: "keveät mullat kunnon vainajalle!"

Ja pappi tuolle "pyhän pilkkaajalle" (kai tämän hienon surusaaton tähden) laul'kumppaneiksi lupaa keruubit.

Viel' muistopuhe "meidän Petrarcalle", yks' kyynel surevien naisten nähden — ja "viftille" käy taiteen eunukit.

TOIVO — TÄYTTYMYS.

Mit' on toivo? — Haave rakastajan nähdä yöllä armahansa parmaat, rinnat täyteläiset, silmät armaat; vanhan: saada jättää tomumajan.

Niin on ollut tämän taivaan ajan: kevään kaunehen vie pilvet harmaat, syksyt synkeät, yöt kylmät, karmaat — toisin kun on toivo vaeltajan.

Laulan sentään toivon ylistystä, vaikka epäilen sen täyttymystä, kumartaen käännyn Mekkaan päin.

Tyly totuus koituis surmakseni, siksi valehtelen itselleni, vaikka sekin käy jo niin ja näin.

VAPAA — VANKI.

Vanki ei, jos kahlii käsirauta, oven sulkee lukko, salpakanki, jos on rinnan alla talven hanki, umpeenluotu unelmien hauta.

Se on vasta vanki, jumal'auta, jonka kahlii joukkoin mielipiteet, kirkon usko, säädyllisyys-siteet — hänet vapaaks' saa vain ruumislauta.

Heille henkisesti vaivaisille, "Murheenlaakson" läpi matkaajille kuuluu taatun taivaan ikikemut.

Mutta korvesta pois johtajille, vankein vapauttaja-Moseksille laitettu on kellarkertaan remut. —

NARRIN LAULU.

Kaadan kurkkuun karvaat maljat, virnistelen kiitokseksi herroille, ket juomat keksi, pippuroidut samppankaljat.

Tyynnä kuulen naurun-naljat, kiroille käy suuni hymyyn. Aikamieskö hiipis lymyyn nähdessänsä sutten taljat!

Naurakaa vain narrillenne, narri tuntee tyhmyytenne, sydämestään nauraa teille.

Iloitkaa, te ihmisparat, hapuilkaa vaan valon-arat, se on huvittavaa meille!

PUJON HAUDALLA.

Surren seison tässä haudallasi, hepo hampaaton ja ruma rujo, muistan, nuorna olit pulska Pujo, kilparadalla sait kunniasi.

Mutta nyt, kun väsyit vanhuuttasi, valjasorja, vanha kuormakaakki, silmäpuoli, pattijalka-raakki — kirkas kirves kiiti otsahasi…

Nyt ei enään, rakas ruunavainaa, valjaat vanhaa niskaasi voi painaa; ne ne usein olkas rikki löivät.

Yksin seison surren haudallasi, kiroon kunnottomat haltijasi: nahkasikin nylkyrille möivät!

VIIME HUOKAUS.

Nyt, kun voisin elämälle antaa kokemusten, kärsimysten laulut, lyödä kiviin vanhat lakitaulut — nyt saan esiin leiviskäni kantaa.

Äsken vielä tähyin taivaan rantaa, tiesin joka luodon, salakarin — nyt on pursi, mastot nurin-narin, jalka polkee Manan kylmää santaa.

Purteni toi tänne laulun laineet, taivaan rannalla siins uudet maineet, sinne pyrin, rauhan satamaani.

Nyt kun ilot elämäni jääpi, kuolo "terve-tulon" irvistääpi, tiedän, päässytkään en Ithakaani.

II

ORAAKKELI.

Ken kytkee Hellesponton kahleillaan, rasittaa pyhää virtaa Bosporon, hän itselleen luo kovan kohtalon, kun uhkaa vapautta Kreikanmaan.

Voi raukkaa, joka sotalaumoillaan pyhyyttä uhmaa ylvään Olympon, huipulle tahtoo nousta Parnasson, hän näkee, mihin pääsee mahdillaan!

Saa tuoda Xerxeet sotalaumojansa, Dareiot surmansuuhun miljoonansa: ain' orja vaipuu vapaan miehen miekkaan.

Satojen eestä väistyy miljoonat, kumartuu kurjat, kurjain johtajat ja "suuret" sortuu Thermopylaen hiekkaan.

KÄY SOTAAN XERXES…

Käy sotaan Xerxes, päässä suuret tuumat: nyt poltan Ateenan, lyön sparttalaiset, vaan Salamissa näytti kreikkalaiset kuin ruunun alla piili hullun-huumat.

Sai Aijaanniemen veripäivät kuumat, tuhottiin Xerxeen vaskikokkalaivat; tuhannet silloin kuolemansa saivat: ruumiista täyttyi rannat, laivain ruumat.

Sai suuruushullu Xerxes täysin tuta, kun Persiaan pois johti jotakuta nälkäistä, repaleista jousimiestä:

ei kansaa, joka vapaa olla tahtoo, ja jonka suoniss' terve veri vahtoo, voi mikään mahti orjalaumaks' piestä.

NÄIN KERRAN UNTA…

Näin kerran unta: olin kuningas. Mun omaisuuttani ol' maat ja mannut, ja neiot, naiset, samppankaljakannut, mä nautin niinkuin vain voi valtijas.

Mä näytin, kuinka suuri ruhtinas voi lemmitykseen ottaa toisen vaimon ja huviksensa tappaa miehen aimon, jos ei hän ole kyllin anteljas.

Ne kärsi kaiken, tosin mielin karvain, mä sanoin, että valta näin on harvain ja salaa nauroin niiden tyhmyydellä.

Vaan itse sentään olin aika aasi! Ne orjat valtaistuimeni kaasi, ja haaremini sortui ryskehellä.

GROTTELAULU.

Tää Grottemylly jauhaa Mammonalle, niin että paksut valtapatsaat paukkuu, vaan yhä piiskat vinkuu, voudit haukkuu ja vanhat sortuu nuorten jalkain alle.

Tään Grottemyllyn pyörän tallaajalle ei säälin silmäystä kukaan heitä. Jos loppus tunnet, lue isämeitä ja jätä pyörän-polku nuoremmalle.

Se Frode-herra viittaa siitä viis, jos meitä kuinka ruhjoo Grotte-hiis: saa pikkulapsetkin jo pyöriin käydä.

Saa Grottemyllyn orja osaans' surra ja raivoissansa kahleitansa purra, ei "hyvä Jahve" hyvyyttänsä näytä.

III

PILVINEN PÄIVÄ.

V. Sjöström'in taulua katsellessa.

Alla taivaan, painostavan-harmaan, viihtyy vainen synkät mielikuvat. Ilon autereiset tuulentuvat musertuisi murehissa varmaan,
jos ei muisto eilispäivän armaan syttäis sielussani toivon tulta: joskin tänään päiv' saa pilveen multa, huomispäivä poistaa mielen karmaan.

Jospa aina surunhetkinäni muistaisin: ei tätä kauvan kestä, sielussani päivä pilkahtaisi;
nyt niin synkän-raskas elämäni poutapäiväks' selkeis, sydämestä synkkää vastaan ilo tulvahtaisi.

KUUDANKULKUA.

Kaksitoista kertaa kumeasti tornikellon ääni yöhön kaikaa, katukivet kapsahdellen raikaa, vaeltaja astuu vakavasti.

Kun vaan kuuhut loistaa kirkkahasti, aina kuuluu kengän-kapse silloin, kadullensa kiirehtii hän illoin, siinä astuskelee aamuun asti.

Mikä murhe miehen sydämellä? Liekö aatos synkkä, päivän-arka, vaiko menneen ajan karvas kaipuu.

Jos on armaan ajan muisto hellä, niin voi sua, vaeltaja-parka! Tuskin milloinkaan se täysin haipuu.

ILTASOINTUJA I.

Tummuu taivas, sammuu pohjan palo, luonto nukkuu kesäöistä untaan, Ithakaani, unten valtakuntaan siirtyy silmäin eestä päivän valo.

Öiseen usvaan peittyy metsätalo, kuikka luikkaa kotilahdelmalla, pääskypari nukkuu räystään alla, käen kukunnasta kaikuu salo.

Viimesuukon suikkaa armaallensa, viimekerran painaa povellensa lemmittynsä nuori kalamies.

Kuiskaa hiljaa: "kulta, hyvää yötä!" neito virkkaa: "kala-onni myötä". "Käyköön täältä aina kalaties!"

ILTASOINTUJA II.

Sees illan rauha. Läpi lehdikon käy etelästä heikko tuulen henki; pää painui siiven alle lintujenki, vain orpo Sirkku valvehilla on.

Sä suothan vielä yhden suutelon, niin viileen, viihtävän kuin äidin pieno — ja nyt pää paina rinnalleni, vieno, tyyn illan rauha poveen tulkohon.

Mä nautin kesäsestä onnestain vain silloin kun sä olet rinnallain, siks' istukaamme vielä hetkinen.

Sä joko väsyit, laulajani virkku? Oi! laula meille tuutulaulus, Sirkku, ja sitte paina pääsi siipehen.

KEVÄTSOINTUJA.

Kas kuin kimaltelee hankein harjat, leuto kevättuuli puissa humaa, teerten telminnästä metsä kumaa, navetasta ulos ammuu karjat.

Tilhi unohtaa jo pihlaanmarjat, kosjopuuhissaan vain piipittelee, kullan löytää, sille lepertelee, alkunsa saa uudet munasarjat.

Äsken koimme pakkasta ja viimaa, nyt saa kaikkiin kevättä ja kiimaa, syömmet sykkivät, ver' on kuin tulta.

Ilo, riemu auer'-ilman alla: kevään vaunut kiitää taivahalla! Käyös kanssan' karkelohon, kulta.

SYYSSOINTUJA.

Jo kiitää kurkiparvet etelään ja pääskyt surren räystähänsä heittää, ja kuura aamuin viime kukat peittää, ne kuolee surren myöhäissyntyään.

Ei Eros-poika pyyntiretkellään nyt summia voi satimiinsa saada; on syksy aika lemmenleikin laata; ei aurinkokaan tuhlaa säteitään.

Nyt kummat puhdejutut peijakkaista ja piruista, ket kiertää uskovaista, käy pehmitellen mieltä akkain ärein.

On aina hurskaan ympärillä niitä. Hyi pakana, kun repii selkäpiitä ja syäntä niin kourii kylmin värein…

IV

ARVOSTELIJA-YSTÄVÄLLENI.

Sä ylvään hymyn annat lauluilleni ja sanot: "nuori Verther, lemmi vain ja laula lemmestä, mä sitä hain, vaan yksinäiseksi jäi sydämeni."

Voi olla totta, että säkeheni ei soinnu minkään runomitan mukaan, vaan tuskin näitä hyräilleekään kukaan, niin typerät voi olla tunteheni.

Suur' kiitos hymystäsi, arvon veikko, ja palkkioksi vastahymy sulle: me aivan eri maailmoista ollaan.

Mä laulan, vaikka muoto oiskin heikko, ja vaikka estetiikot naurais mulle, lauluni arvostellen miinus-nollaan.

SURU.

Y. Liipolan veistosta katsellessa.

Sua synkän surun alla ylistän, elämän hurma: viini huulien. Sain maljastasi poven polttehen ja muiston murheessakin viihtävän.

Mä tiesin kyllä lemmen pettävän ja siksi nautin siitä itkien; nyt painan pääni alas häveten, niin ett'en näkis armaan jättävän.

En syytä sua, onnein utukuva! Tää katkeruus on kohta unohtuva, kun opin elon alle altistumaan.

Sua rakastin ja siksi sulle annoin, min kalleimpana aarteenani kannoin, niin ett'et hukkuisi, sä kaunis, rumaan.

ERO.

Hyvästi, tyttöseni! Anna kättä, ja huulillesi tukahuta kaipuu. Niin, kiitos! Ehkä tääkin tuska haipuu, mi poveheni päätyi pyytämättä.

Sun hyvät henget toivat tieni eteen ja ruusutarhoissa mä kanssas kuljin, syliini kukkain keskellä sun suljin ja siellä totuin huuliesi meteen.

Nyt leikki loppui. Kiitos viimeisestä! Ei elon iltaan muiston-murhe kestä, jos onnen tulva veikin paljon multa.

Vaan jos ei kukaan yhdyntäämme estä, kun eronhaikee haipuu sydämestä, niin kaikkeani kaipaan taaskin sulta.

ORVON SONETTI.

Ei niin, et, tyttöseni, suutelohon lempesi tulta tukahuttaa voi, sä jätä minut, naura, ilakoi, äläkä vaivu menneen muistelohon.

Mä tyydyn tyynin mielin kohtalohon; sä tyyneks' kerran saat kuin salon lampi. Ehk' ero oisi paljon katkerampi, jos vielä vaipuisimme nautintohon.

Hyvästi, armas! Kotiisi jo riennä, mä lähden mukanani mieli musta, jonka varjot valvoo onnein yli.

Sonetti soinnu, muiston-murhe liennä, tuo yksinkulkijalle lohdutusta. — Sua, tyttöseni, oottaa toinen syli.

SLAAVITTARELLENI.

Sua vihaan, rakastan ja ikävöin, sä onnein unelmoitu täyttymys. Nyt tiedän mit' on suurin pettymys ja siksi suren hiljaa päivin, öin.

Sua ristiinnaulitsen ja seppelöin omien tuskieni Golgatalla, tulisin tuska, sääli rinnan alla pois vetää naulat, mitkä äsken löin.

Mua rakastat ja hältä kiellät sen, min mulle omistit, sä lapsi haavein, vaan tahdot hälle uskollinen olla.

Noin täytymyksen alla itkien voi elellä vain hervaslapsi slaavein ja kahleitansa kantaa nautinnolla.

ETELÄN TYTÖLLE.

Sä, impeni, oot lapsi etelän, maan, jolle päivä tulisuukot heittää ja synkin yö taas sylihinsä peittää, siks' surusi niin hyvin ymmärrän.

Sain äsken suita suukon lempeän, kun minussa näit onnes olennoiman, nyt silmistäsi luen itsesoiman, vaan tiedä myöskin minun kärsivän.

Niin, synkkinä nyt istumme me tässä riutuvan takkatulen hämärässä, vain muistoja on yhteisonnen haaveet.

Lie suuri onni lyhyt elämässä, ja pyhin pyhä arkihyörinässä, kun vieraana käy menneen ajan aaveet.

SONETTI HELMILLE.

Mä muistan tummain silmiesi palon, hipiäs hivelevän kosketuksen, huultesi nautintohon kutsumuksen ja illan ruskon himmenevän valon.

Hämärä kattoi maat ja metsätalon, kun käsitysten katseltihin kuuta, ja muistat kai, sä rakas, paljon muuta, min näki vainen valkokoivut salon.

Me silloin hyvästeltiin viimekerta ja kaiho karkotettiin suudelmalla, vaan jälkeenpäin sä itkenytkin lienet.

Mä läksin luotas sydän vuotain verta, kaihoni karkoittelin kulkemalla. Sua aina muistan, sen kai, rakas, tienet.

BATSHEBALLENI.

Oi tullos tänne, armas Batshebani, ja otsain pilvet suudelmilla peitä. Ne muistot katkerat ei, näes, heitä: on mullai, kuten muistat, Uriani.

Voi elä itke, oothan rakkaimpani, sun tähtes julman rikokseni tein; on ilmankin niin täysi sydämein, kun lemmenhoureessa möin kunniani.

Vaan miksi valitan! Voi käydä niin: sä lennät luotani pois uuden syliin ja minä, vanha, väistyä saan tieltä.

Jo elämässä ammoin säädettiin: jos tuskanhuutons' huutaa kylmiin kyliin, niin katkerampi kaiku kiirii sieltä.

TOISEN OMALLE.

Vielä syvä suutelo ja sitten minun osani on synkin surma: olin sun ja toisen onnen turma, siksi kaikkoon mailta elävitten.

Tuonenvirran tummain lainehitten tuudinnassa turtuu muisto kai, muisto että toinen sinut sai kiduttaakseen maille kuollehitten.

Ei! En vielä kuolla tahdo, en! Ehkä elontaiston pauhinassa sinut, unelmani, unohtaisin.

Kauvan vielä sua suutelen! Katumuksen mailla Manalassa syvemmin vain tuskain tajuaisin.

RUUSULLE.

Äsken vielä uinuit umpussasi, kauneutes kätkit maailmalta, nyt jo kutsut perhot kaikkialta, hurmioissas annat hunajasi.

Tuhlaa vainen tuuliin tuoksujasi, käytä kauneimmasti kukka-aikas, hurmaa, huumaa, se on sinun taikas kohta kuihdut, väsyt vanhuuttasi.

En sun anna kuolla kuihtuen kevätnurmikolle, kalveten perhoin hylkimänä, ruusurukka:

armahani rintaan taitan sun, kaksi ruusua on silloin mun. Kaunis kuolo silloin sulla, kukka.

ELÄHTÄNEELLE YSTÄVÄTTÄRELLENI.

Ei niin, ystävätär, ole laita, että sinun kätöstäsi kysyn: naimattomuus-päätöksessäin pysyn. Tyhmää oiskin vanha piika naida.

Polkus lienee kyllä kovin kaita,
Kyöpeliin kun astut allapäin.
Miehensaaliis on jo niin ja näin,
vaan miks' olit nuorna lemmensaita.

Silloin kitsastelit lemmelläsi toisten kilvan tuhlatessa tuuliin, huvetessa elonhurmioissa.

Nyt jo voisit varsin mielelläsi painaa kuumat huules miesten huuliin, mutta niiden puna on jo poissa. —

KARKAUSPÄIVÄNÄ.

Kun odotettu karkauspäivä koitti, sain kortin: "Vartun kosken sillalla omaksein sua kuusi illalla" — ja toinen viideks' audienssin soitti.

Se viiden tyttö tunteheni voitti, vaan könniläisen paukuttaissa kuusi mä muistin: aha, sillalla on uusi ja läksin sinne, vaikka "oma" moitti.

Sain, tyhmeliini, liijan myöhään älyn: jos toista suudellessa toiseen pälyn, niin palttua se edellinen antaa.

Hän uuden kanssa välit sotki niin, ett'en voi enään päästä suhteisiin, vaan ikäni saan don Juan-maineen kantaa.

YKS' HYVÄ, TOINEN PAREMPI.

Mä vanha epäilijä yhä emmin kenenkä noista neitosista nain. Mä tuolta äsken kuuman suukon sain, vaan tämä katsoo kaikkein tulisemmin.

Ei, tuota kultakutria mä lemmin! Suloisin sentään tyttö tummatukka, verraton punaposki, tulikukka, miks' tuota hoksannut en aikaisemmin.

Tuon otan, tämän tyhmemmille hylkään, näin tuumin, vaihdan niinkuin rukkasia, vaan kaupan loppu lienee lopen nolo:

Ne kaikki alkaa luottaa taivaan ylkään, ja minä, joka hyljin kukkasia, saan vanhanpojan päivät, poika polo. —

VÄÄRINKÄSITYS.

Mä olin "pihkassa", sen tiesi hän, ja hänestä mä myöskin varma olin, siks' kaksi vuotta kintereillä polin ja mietin milloin itsein esitän.

Mä luulin hänen siitä kärsivän, kun tunnustaa en voinut, poikapolo. Mä tulin yhä nolommaksi nolo, kun tiesin hänen kerran kysyvän.

Hän sanoi kerran: "iltaa", jatkaen: "jos mä saisin tietää, mikä aika?" siihen sopersin: oih, vaikka milloin…

Lopun arvaatte, mä vaikenen, sanon vain, ei koskaan lemmentaika oo mua tuhmentanut niinkuin silloin.

VOI MEITÄ HUPSUJA!

Voi meitä hupsuja! Kai muistat sa kun nuorena me "seurusteltiin suotta"? Sä täytit silloin viisitoista vuotta ja viiksen-alkujani hoidin ma.

Me kainosteltiin koulus tantteja, jos kohtasivat kuutamossa illoin: sä olit vasta kolmannella silloin, "ja nehän ovat vielä lapsia."

Sä illoin itkit, luit runojani ja olit puhtaakskirjottajanani, jos kohta joka päivä laiskaan jäit.

Näin eilen sun jo neitohameissasi ja keltanokkakeikar rinnallasi, kai sinä myös mun morsioni näit?

NEIDON ENSIKIRJE.

Oi niin täys on nuori sydämeni lemmentuskaa, että tahdon kuolla! Ehkä sitten haudan tuolla puolla täysin ymmärtäisit tunteheni…

Äsken kysyit: tuutkos omakseni, siihen vastasin: oot mulle veli. Siinä tämä tyttö valehteli, siksi itken, jotta kuollakseni…

Herrajee, jos pilarukkaseni, jotka annoin vainen huvikseni, sinut, armaani, on hirteen viennyt?!

Silloin itken kuiviin kyyneleeni, oppia saan loppu-iäkseni… Lempeä en murhaavaksi tiennyt.

NEIDON VIIMEKIRJE.

Jääös hyvästi! jo tarkkaan tiedän "aarteet" sydämes ja munaskuusi. Kiireesti on hankittava uusi — turhaan moisen kanssa illat vietän.

Totta on: mä paljon pahaa siedän,
mutta tämä ei oo enään laitaa:
Blom'in Sievä armaas olla taitaa?
Älä väitä, kyllä minä tiedän…

Mikäs on tuo Sievä mielestäsi ?
Muotinukke, "kaunis", mokomakin! —
Juovuttua kelpaa huono viini…

Elä sentään ole ihmeissäsi, jos mä sanon: uus' on minullakin, ihastunut ensisuudelmiini. —

NAISMAISTA.

Sä sait mun vielä kamariisi, kulta, ja jestas! katso: kello kymmenettä! Te miehet ootte sellaisia, että… vaan ethän, rakas, ryöstä yhtä multa?…

Noo… Ensin alas uutimet ja tulta.
Vai "kadonneet" sun tulineuvos on —.
Soo… Seinän taakse kuulee Andersson…
En tuota oisi odottanut sulta…

Vai pyydät "yhtä suudelmaa", no saa.
Vai "vielä tuhat"? Mennään naimisiin. —
Voi jestas, laske, kello kymmenettä!…

Nyt et saa enään yhtä ainoaa.
No tuossa yks', jos asia on niin…
Sä kultani oot suloinen, niin, että…

EPILOOGI

Kultapilvet kuultaa taivahalla koittehessa aamu-auringon; kultasuitsin käkiin Pegason, ratsastelen auer-ilman alla.

Ratsullani lumivalkealla karvas kaipuu kotipuoleens' on: nähdä vielä Hellaan Helikon, juoda voiman juoma Pirainalla.

Kevätaamun autereessa leijaan alle taivaan iki-sini-seijaan, tehtyäni tämän koe-lennon;
tänne jätän armahani hennon, sieltä noudan tumman, vieraan vennon, suuteloilla suostumahan peijaan.

*** END OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK SONETTEJA ***

Updated editions will replace the previous one—the old editions will be renamed.

Creating the works from print editions not protected by U.S. copyright law means that no one owns a United States copyright in these works, so the Foundation (and you!) can copy and distribute it in the United States without permission and without paying copyright royalties. Special rules, set forth in the General Terms of Use part of this license, apply to copying and distributing Project Gutenberg™ electronic works to protect the PROJECT GUTENBERG™ concept and trademark. Project Gutenberg is a registered trademark, and may not be used if you charge for an eBook, except by following the terms of the trademark license, including paying royalties for use of the Project Gutenberg trademark. If you do not charge anything for copies of this eBook, complying with the trademark license is very easy. You may use this eBook for nearly any purpose such as creation of derivative works, reports, performances and research. Project Gutenberg eBooks may be modified and printed and given away—you may do practically ANYTHING in the United States with eBooks not protected by U.S. copyright law. Redistribution is subject to the trademark license, especially commercial redistribution.

START: FULL LICENSE

THE FULL PROJECT GUTENBERG™ LICENSE

PLEASE READ THIS BEFORE YOU DISTRIBUTE OR USE THIS WORK

To protect the Project Gutenberg™ mission of promoting the free distribution of electronic works, by using or distributing this work (or any other work associated in any way with the phrase “Project Gutenberg”), you agree to comply with all the terms of the Full Project Gutenberg License available with this file or online at www.gutenberg.org/license.

Section 1. General Terms of Use and Redistributing Project Gutenberg electronic works

1.A. By reading or using any part of this Project Gutenberg electronic work, you indicate that you have read, understand, agree to and accept all the terms of this license and intellectual property (trademark/copyright) agreement. If you do not agree to abide by all the terms of this agreement, you must cease using and return or destroy all copies of Project Gutenberg electronic works in your possession. If you paid a fee for obtaining a copy of or access to a Project Gutenberg electronic work and you do not agree to be bound by the terms of this agreement, you may obtain a refund from the person or entity to whom you paid the fee as set forth in paragraph 1.E.8.

1.B. “Project Gutenberg” is a registered trademark. It may only be used on or associated in any way with an electronic work by people who agree to be bound by the terms of this agreement. There are a few things that you can do with most Project Gutenberg electronic works even without complying with the full terms of this agreement. See paragraph 1.C below. There are a lot of things you can do with Project Gutenberg electronic works if you follow the terms of this agreement and help preserve free future access to Project Gutenberg electronic works. See paragraph 1.E below.

1.C. The Project Gutenberg Literary Archive Foundation (“the Foundation” or PGLAF), owns a compilation copyright in the collection of Project Gutenberg electronic works. Nearly all the individual works in the collection are in the public domain in the United States. If an individual work is unprotected by copyright law in the United States and you are located in the United States, we do not claim a right to prevent you from copying, distributing, performing, displaying or creating derivative works based on the work as long as all references to Project Gutenberg are removed. Of course, we hope that you will support the Project Gutenberg mission of promoting free access to electronic works by freely sharing Project Gutenberg works in compliance with the terms of this agreement for keeping the Project Gutenberg name associated with the work. You can easily comply with the terms of this agreement by keeping this work in the same format with its attached full Project Gutenberg License when you share it without charge with others.

1.D. The copyright laws of the place where you are located also govern what you can do with this work. Copyright laws in most countries are in a constant state of change. If you are outside the United States, check the laws of your country in addition to the terms of this agreement before downloading, copying, displaying, performing, distributing or creating derivative works based on this work or any other Project Gutenberg work. The Foundation makes no representations concerning the copyright status of any work in any country other than the United States.

1.E. Unless you have removed all references to Project Gutenberg:

1.E.1. The following sentence, with active links to, or other immediate access to, the full Project Gutenberg License must appear prominently whenever any copy of a Project Gutenberg work (any work on which the phrase “Project Gutenberg” appears, or with which the phrase “Project Gutenberg” is associated) is accessed, displayed, performed, viewed, copied or distributed:

This eBook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg™ License included with this eBook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

1.E.2. If an individual Project Gutenberg electronic work is derived from texts not protected by U.S. copyright law (does not contain a notice indicating that it is posted with permission of the copyright holder), the work can be copied and distributed to anyone in the United States without paying any fees or charges. If you are redistributing or providing access to a work with the phrase “Project Gutenberg” associated with or appearing on the work, you must comply either with the requirements of paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 or obtain permission for the use of the work and the Project Gutenberg trademark as set forth in paragraphs 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.3. If an individual Project Gutenberg electronic work is posted with the permission of the copyright holder, your use and distribution must comply with both paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 and any additional terms imposed by the copyright holder. Additional terms will be linked to the Project Gutenberg License for all works posted with the permission of the copyright holder found at the beginning of this work.

1.E.4. Do not unlink or detach or remove the full Project Gutenberg License terms from this work, or any files containing a part of this work or any other work associated with Project Gutenberg.

1.E.5. Do not copy, display, perform, distribute or redistribute this electronic work, or any part of this electronic work, without prominently displaying the sentence set forth in paragraph 1.E.1 with active links or immediate access to the full terms of the Project Gutenberg License.

1.E.6. You may convert to and distribute this work in any binary, compressed, marked up, nonproprietary or proprietary form, including any word processing or hypertext form. However, if you provide access to or distribute copies of a Project Gutenberg work in a format other than “Plain Vanilla ASCII” or other format used in the official version posted on the official Project Gutenberg website (www.gutenberg.org), you must, at no additional cost, fee or expense to the user, provide a copy, a means of exporting a copy, or a means of obtaining a copy upon request, of the work in its original “Plain Vanilla ASCII” or other form. Any alternate format must include the full Project Gutenberg License as specified in paragraph 1.E.1.

1.E.7. Do not charge a fee for access to, viewing, displaying, performing, copying or distributing any Project Gutenberg works unless you comply with paragraph 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.8. You may charge a reasonable fee for copies of or providing access to or distributing Project Gutenberg electronic works provided that:

- • You pay a royalty fee of 20% of the gross profits you derive from the use of Project Gutenberg works calculated using the method you already use to calculate your applicable taxes. The fee is owed to the owner of the Project Gutenberg trademark, but he has agreed to donate royalties under this paragraph to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation. Royalty payments must be paid within 60 days following each date on which you prepare (or are legally required to prepare) your periodic tax returns. Royalty payments should be clearly marked as such and sent to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation at the address specified in Section 4, “Information about donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation.”

- • You provide a full refund of any money paid by a user who notifies you in writing (or by e-mail) within 30 days of receipt that s/he does not agree to the terms of the full Project Gutenberg™ License. You must require such a user to return or destroy all copies of the works possessed in a physical medium and discontinue all use of and all access to other copies of Project Gutenberg™ works.

- • You provide, in accordance with paragraph 1.F.3, a full refund of any money paid for a work or a replacement copy, if a defect in the electronic work is discovered and reported to you within 90 days of receipt of the work.

- • You comply with all other terms of this agreement for free distribution of Project Gutenberg™ works.

1.E.9. If you wish to charge a fee or distribute a Project Gutenberg™ electronic work or group of works on different terms than are set forth in this agreement, you must obtain permission in writing from the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the manager of the Project Gutenberg™ trademark. Contact the Foundation as set forth in Section 3 below.

1.F.

1.F.1. Project Gutenberg volunteers and employees expend considerable effort to identify, do copyright research on, transcribe and proofread works not protected by U.S. copyright law in creating the Project Gutenberg™ collection. Despite these efforts, Project Gutenberg™ electronic works, and the medium on which they may be stored, may contain “Defects,” such as, but not limited to, incomplete, inaccurate or corrupt data, transcription errors, a copyright or other intellectual property infringement, a defective or damaged disk or other medium, a computer virus, or computer codes that damage or cannot be read by your equipment.

1.F.2. LIMITED WARRANTY, DISCLAIMER OF DAMAGES - Except for the “Right of Replacement or Refund” described in paragraph 1.F.3, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the owner of the Project Gutenberg™ trademark, and any other party distributing a Project Gutenberg™ electronic work under this agreement, disclaim all liability to you for damages, costs and expenses, including legal fees. YOU AGREE THAT YOU HAVE NO REMEDIES FOR NEGLIGENCE, STRICT LIABILITY, BREACH OF WARRANTY OR BREACH OF CONTRACT EXCEPT THOSE PROVIDED IN PARAGRAPH 1.F.3. YOU AGREE THAT THE FOUNDATION, THE TRADEMARK OWNER, AND ANY DISTRIBUTOR UNDER THIS AGREEMENT WILL NOT BE LIABLE TO YOU FOR ACTUAL, DIRECT, INDIRECT, CONSEQUENTIAL, PUNITIVE OR INCIDENTAL DAMAGES EVEN IF YOU GIVE NOTICE OF THE POSSIBILITY OF SUCH DAMAGE.

1.F.3. LIMITED RIGHT OF REPLACEMENT OR REFUND - If you discover a defect in this electronic work within 90 days of receiving it, you can receive a refund of the money (if any) you paid for it by sending a written explanation to the person you received the work from. If you received the work on a physical medium, you must return the medium with your written explanation. The person or entity that provided you with the defective work may elect to provide a replacement copy in lieu of a refund. If you received the work electronically, the person or entity providing it to you may choose to give you a second opportunity to receive the work electronically in lieu of a refund. If the second copy is also defective, you may demand a refund in writing without further opportunities to fix the problem.

1.F.4. Except for the limited right of replacement or refund set forth in paragraph 1.F.3, this work is provided to you ‘AS-IS’, WITH NO OTHER WARRANTIES OF ANY KIND, EXPRESS OR IMPLIED, INCLUDING BUT NOT LIMITED TO WARRANTIES OF MERCHANTABILITY OR FITNESS FOR ANY PURPOSE.

1.F.5. Some states do not allow disclaimers of certain implied warranties or the exclusion or limitation of certain types of damages. If any disclaimer or limitation set forth in this agreement violates the law of the state applicable to this agreement, the agreement shall be interpreted to make the maximum disclaimer or limitation permitted by the applicable state law. The invalidity or unenforceability of any provision of this agreement shall not void the remaining provisions.

1.F.6. INDEMNITY - You agree to indemnify and hold the Foundation, the trademark owner, any agent or employee of the Foundation, anyone providing copies of Project Gutenberg™ electronic works in accordance with this agreement, and any volunteers associated with the production, promotion and distribution of Project Gutenberg™ electronic works, harmless from all liability, costs and expenses, including legal fees, that arise directly or indirectly from any of the following which you do or cause to occur: (a) distribution of this or any Project Gutenberg work, (b) alteration, modification, or additions or deletions to any Project Gutenberg work, and (c) any Defect you cause.

Section 2. Information about the Mission of Project Gutenberg

Project Gutenberg is synonymous with the free distribution of electronic works in formats readable by the widest variety of computers including obsolete, old, middle-aged and new computers. It exists because of the efforts of hundreds of volunteers and donations from people in all walks of life.

Volunteers and financial support to provide volunteers with the assistance they need are critical to reaching Project Gutenberg’s goals and ensuring that the Project Gutenberg collection will remain freely available for generations to come. In 2001, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation was created to provide a secure and permanent future for Project Gutenberg and future generations. To learn more about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation and how your efforts and donations can help, see Sections 3 and 4 and the Foundation information page at www.gutenberg.org.

Section 3. Information about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

The Project Gutenberg Literary Archive Foundation is a non-profit 501(c)(3) educational corporation organized under the laws of the state of Mississippi and granted tax exempt status by the Internal Revenue Service. The Foundation’s EIN or federal tax identification number is 64-6221541. Contributions to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation are tax deductible to the full extent permitted by U.S. federal laws and your state’s laws.

The Foundation’s business office is located at 41 Watchung Plaza #516, Montclair NJ 07042, USA, +1 (862) 621-9288. Email contact links and up to date contact information can be found at the Foundation’s website and official page at www.gutenberg.org/contact

Section 4. Information about Donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

Project Gutenberg™ depends upon and cannot survive without widespread public support and donations to carry out its mission of increasing the number of public domain and licensed works that can be freely distributed in machine-readable form accessible by the widest array of equipment including outdated equipment. Many small donations ($1 to $5,000) are particularly important to maintaining tax exempt status with the IRS.

The Foundation is committed to complying with the laws regulating charities and charitable donations in all 50 states of the United States. Compliance requirements are not uniform and it takes a considerable effort, much paperwork and many fees to meet and keep up with these requirements. We do not solicit donations in locations where we have not received written confirmation of compliance. To SEND DONATIONS or determine the status of compliance for any particular state visit www.gutenberg.org/donate.

While we cannot and do not solicit contributions from states where we have not met the solicitation requirements, we know of no prohibition against accepting unsolicited donations from donors in such states who approach us with offers to donate.

International donations are gratefully accepted, but we cannot make any statements concerning tax treatment of donations received from outside the United States. U.S. laws alone swamp our small staff.

Please check the Project Gutenberg web pages for current donation methods and addresses. Donations are accepted in a number of other ways including checks, online payments and credit card donations. To donate, please visit: www.gutenberg.org/donate.

Section 5. General Information About Project Gutenberg electronic works

Professor Michael S. Hart was the originator of the Project Gutenberg concept of a library of electronic works that could be freely shared with anyone. For forty years, he produced and distributed Project Gutenberg eBooks with only a loose network of volunteer support.

Project Gutenberg eBooks are often created from several printed editions, all of which are confirmed as not protected by copyright in the U.S. unless a copyright notice is included. Thus, we do not necessarily keep eBooks in compliance with any particular paper edition.

Most people start at our website which has the main PG search facility: www.gutenberg.org.

This website includes information about Project Gutenberg, including how to make donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, how to help produce our new eBooks, and how to subscribe to our email newsletter to hear about new eBooks.

Table of Contents

- PROLOOGI

- I

- "HENGEN IKÄVÄSTÄ".

- ELÄMÄN TIET.

- HÄMYHETKENÄ.

- RASKASTA.

- TUSKAN LAULU.

- ALLA MURHEEN…

- KALMISTOSSA.

- LAULAJAN HAUDALLA.

- TOIVO — TÄYTTYMYS.

- VAPAA — VANKI.

- NARRIN LAULU.

- PUJON HAUDALLA.

- VIIME HUOKAUS.

- II

- ORAAKKELI.

- KÄY SOTAAN XERXES…

- NÄIN KERRAN UNTA…

- GROTTELAULU.

- III

- PILVINEN PÄIVÄ.

- KUUDANKULKUA.

- ILTASOINTUJA I.

- ILTASOINTUJA II.

- KEVÄTSOINTUJA.

- SYYSSOINTUJA.

- IV

- ARVOSTELIJA-YSTÄVÄLLENI.

- SURU.

- ERO.

- ORVON SONETTI.

- SLAAVITTARELLENI.

- ETELÄN TYTÖLLE.

- SONETTI HELMILLE.

- BATSHEBALLENI.

- TOISEN OMALLE.

- RUUSULLE.

- ELÄHTÄNEELLE YSTÄVÄTTÄRELLENI.

- KARKAUSPÄIVÄNÄ.

- YKS' HYVÄ, TOINEN PAREMPI.

- VÄÄRINKÄSITYS.

- VOI MEITÄ HUPSUJA!

- NEIDON ENSIKIRJE.

- NEIDON VIIMEKIRJE.

- NAISMAISTA.

- EPILOOGI

- THE FULL PROJECT GUTENBERG™ LICENSE